Nr. 6j KVAirr.KK-sTLDiKM i ruoNDn.iK.MSFELTirr 221 



4) eke perioden, oi l)øke-perioden, iiUaler videre: da dieselhe 

 Reihenlolge in iimgekehrter Richlung wiederkehit, wenn man 

 sich aus dem milllern Kuro|)a nacli der arklischen Zone oder 

 aus der Tielehene in die Alpeinegion hegiehl, so isl sie olTenbar 

 nicht allein ein Ausdruck der verschiedenen Geschwindigkeil, 

 mit der die entsprechenden Pnanzengeselischailen einwanderlen, 

 sondern anch der Ausdruck der klimalischen Anderungen, welche 

 nach dei- Eis/.eil slalltanden. Wii- haben daher allen Grund zu 

 der \'ermulung, dass in Xorddeulsehland hei der Hesiedelung 

 des wom Eise verlassenen Bodens die Pllanzenwell dieselbe 

 Slufenfolge innehielt, und diirfen IiofTen, ihren Spuren in den 

 nach der Eiszeil enlstandenen Ablagerungen zu begegnen . 



En liknende klassilikalion møler vi lios en rad<ke forskere, 

 der har behandlel lingene Ira el bolanisk synspunkl. 



I sine Sludier ofver Torfmossar i sodra Skåne > har Glnnak 

 Andersson opført (Ij Den arktiska vegetalionen og derunder el 

 eget afsnit Aspvegetationen, (2) Euruvegelalionen, (3) Ekvegc- 

 talionen og derunder el egel afsnil Alvegelalionen, (4) Bok- 

 vegelalionen iBih. K. Sv. VeL-Akad. Handl. B. !•'). III, No. :5 (1X89), 

 pag. 80 — 42). Von Post anfører den ogsaa (Geol. F'orn. Forh , 

 Stockholm, B. 28, pag. 21)4), idet dog maa anmerkes, al han 

 under »bok-zonen« ogsaa anfører al og gran. Men som skema 

 for torvmyrenes bygning opfører \'on Post del Bi.vn -Sehn.vn 

 DKR -ske skema i sin oprindelige form, kun al han lar den 

 >subarkliske periode oplræ med lie underafdelinger: lorv, 

 slubbelag, lorv (L. c. pag. 29oj. Vi skal ikke ved denne anledning 

 gaa nærmere ind paa den maale, hvorpaa Andersson gjennem 

 tidernes løp, selv efler Bevtts borlgang, har fundet del passende 

 al behandle denne fremslilling; men man maa viere enig med 

 Blytt naar han i en skrivelse i anledning af G. Anderssons 

 opsats om kvarlære klimalvekslinger i Geol. F'orn. Forh., B. 14, 

 pag. o09 lig. skriver: Jeg overlader til læseren al bedomme, 

 med hvilken ret G. Andersson, efler en sa lidel samvilligheds 

 fuld krilik, endog benegler, al min Iheori har lalil sig veriliera 

 alminstone i nagon man«, og med hvormegen i)erelligelse han 

 oplræder i videnskabens navn, nar han siger, al en Iheori som 

 min «år ej for velenskapen brukbar i^GeoI. Forn. Forh., Slock 

 holm, B. 1."), pag. 72) — hvad Beytt selv her ullaler, kan med 

 samme rel sies nu en halv menneskealdei' efler hans dod. 



Vi er dermeil kommel ind |)aa del llorisliske omraade, og 

 vi bør da slille os for oie planlernes belydning som geologisk 

 faktor, og for os i denne forbindelse, da særlig den belydning, 

 som planlerne gjennem sin oplra'dcn i lagene har li! al vise os 

 den geologiske ulviklingshisloric. I en heil popuher fremslilling 

 sier Bi.vi r selv: der er endnu dem, som Iror al hullerne i 



