Nr. 6] KVARTÆR-STUDIEH I TRONnHJKMSFELTET 231 



Ihe body formV« (L. c. pag. oli). Naar vi ser hen lil arien af 

 de hilhørende fænomener og virkemaalen af de optrædende 

 kræfter, saa synes del noksaa nierkeHg, at man i vort østlige 

 naboland kan j)opularisere en kronologisk betraglningsmaate af 

 den art som f. eks. ved Borringe Kloster , hvor der anføres en 

 temmelig detaljeret og nøiagtig tidsangivelse (Sveriges geol. under- 

 sokning, ser. Aa, 1911, No. loS, pag. 113), og hvor der ganske 

 likelil ultales: »hela afsmiillningen från sydligaste Sverige iinda 

 upp lill fjallen har sålnnda kraft en tid af omkring 2,000 ar« 

 (L. c. pag. 114j. En saadan betraktning af lidsspørsmaalet som 

 den her nævnte blir os endnu mere unaturlig naar vi, foruten 

 blot at ta hensyn lil de dynamiske fænomener af forskjellig 

 slags, ogsaa søker al stelle os ind i de forulsætninger og den 

 tankegang, som ligger lil grund for Wkismanns ultalelse: Wenn 

 ich nichl irre — ^verden wir auch immer mehr zu der Uber- 

 zeugung geleilel \verden, dasz plotzliche Sj)runge an der Umge- 

 slallung der Lebewelt nur Avenig Anteil gehabl haben, dasz viel- 

 mehr das Wesen des Formen\vechsels auf langsamen und direkt 

 fur uns unmerklichen Veranderungen der Anpassung beruht» 

 (Internationale Revue der gesamlen Hydrobiologie und Hydro- 

 graphie, B. I, 1908, pag. 9). Det er denne grundtanke, der har 

 været den ledende for mig ved mine studier og korrelationsfor- 

 søk med hensyn til Trondhjemsfellels faunisliske forhold. 



Som jeg allerede ovenfor har na'vnt, er de detaljerede under- 

 søkeiser inden delle omiaade endnu ikke langt nok fremskredet 

 lil paa hvert enkelt sted at kunne sætte de forsilførende afsæ't- 

 ninger som faciesdannelser eller de tilsvarende terassedannelser 

 som tilsvarende marine grænser i direkte forbindelse med hvert 

 enkelt morænelrin eller sladial-trin. Sammenstillingen kan derfor 

 ikke undgaa al faa nogel af en generalisalionskarakler ved sig, 

 deri at den omspænder nogel slørre omraader under et. Del 

 vilde derfor ogsaa være mindre hensigtssvarende nu her paany 

 at gjennemgaa hvert enkelt af de mange fossilfund, der tilhører 

 de forskjellige afsnit af Baperioden; del tor være nok kun at 

 næ'vne nogle faa eksempler. 



Xaar vi linder en saa ulpra'gel faunislisk beshind som i leret 

 ved ^'tleiland paa Ørlandel, med saa karakteristisk arktiske arter 

 som ved siden af i\vn høiarkliske Porthtiulia (trctica Gkay ogsaa 

 Mdcoiud lorclli Sri;i:NSTi<. \'id. Meddel, nalurhisl. forn. Kjobenhavn, 

 1905, |)ag. :')4, I')!), Mdconui loiu-iii Sii;i;Nsri<. L. e. 19(i.'), pag. 45, 

 151 >, Biiciiniiiu Icrrar noiuic BiicK, Siplio t>ir(/(iliis o^ ncrkrnlzcni, 

 (UlliihiKi scdipid og rtriiiihis jtcrlvuuia samt høiarkliske bryozoer, saa 

 er \i ikke i Ivil om, Inor vi skal henføre vedkommende afsætning, 

 men i andre lilf;el(ler kan del Mere vanskeligere, særlig da del er 

 vanskelig ogsaa al faa sikker rede paa slrandlinjens beliggenhet 



