240 P. A. ØYEN [1914 



da torven paa Shetlandsøerne vokser kun, hvor drænering helt 

 mangler, medens den ellers er utsat for en sterk destruktion eller 

 denudation; og vegetationsbilledet har vel ogsaa været nogenlunde 

 det samme: ikke et eneste vildtvoksende træ, ingen egte arktisk 

 vidje, ingen Betula nana, men former som Salix aurita og repens, 

 samt efter, hvad Lewis i brev af 19V'l** har meddelt mig, ogsaa 

 Salix herhacea, som han har fundet paa enkelte af de høiest 

 oprakende topper nær Weisdale og paa Foula. Til en videre 

 belysning af de biologiske livsbetingelser paa Shetlandsøerne 

 skal vi erindre, at det endnu ikke er lykkedes at finde en eneste 

 voksende Dryas, og at østersen (Ostrea edulis) endnu trives i flere 

 af de mellem de mange øer skillende sund. Hvis vi efter de 

 gjorte geologiske og biologiske iakttagelser søker at danne os et 

 billede af de shetlandske torvmyrers utviklingshistorie, vil dette 

 forme sig omtrent paa følgende maate, sammenstillet med vort 

 eget lands marine afsætninger: — 



Shetlandsøerne Norge 



»General decay and denudation« Mya-niveau 



Brown Peat Neo-atlantisk 



i Ostrea-niveaii 



Denudation < Neo-horeal 



[ Trivia-niveau 



Black Peat Tapes-niveau 



Denudation Mactr a-niveau 



»Upper Turharian« (Violet Peat) Pholas-niveau 



»Upper Forestian« (Denudation) Littorina-niveau 



Lower Turharian (2^^^ Arctic Bed) Portlandia-niveau 



Lower Forestian (Betula alba) Mytilus-niveau 



Lower Arctic Willow Bed Ra-tidens slutningsfase 



Moræne Ra-tid. 



Som vi ser falder denne sammenstilling ganske nøiagtig sam- 

 men med den, som jeg gav i min ovenfor nævnte forelæsning 

 I9/2O8, kun at den gir et mere utformet billede. Men dette blir 

 med henblik paa den geologiske utviklingshistorie temmelig for- 

 skjellig fra den af Geikie og Blytt givne fremstilling, og efter 

 dem, som vi i det foregaaende har seet, noksaa gjængse opfatning 

 af forholdet. 



Det turde derfor være paa sin plads at se lidt nærmere paa 

 enkelte af de karakteristiske hovedtræk i utviklingen. At nutiden 

 for torvmyrernes vedkommende maa betraktes som en almindelig 

 denudalionsperiode er almindelig antat. James Geikie sier, at 

 »The present decayed aspect of the bogs in many piaces where 

 they formerly flourished, and the faet that certain piants and 

 groups of piants are once more beginning to invade such wastes, 



