Nr. 6] KVARTÆK-STUDIKH I TKONDH.I HMSl-KI/IKT 245 



region, many of which have only recenlly been reporled l)y Ihe 

 writer. All of the phenomena ciled show Ihal in recent geolo- 

 gical times there have been giganlic movenienls causing the 

 earths crust to heave to and fro, producing conditions which 

 have gr-^ally modilied Ihe physical features, cHmalic conditions, 

 and distribution of life (L. c. pag. 476). 



Om vi end under tidligere faser av kvarlærtiden nok kan selv 

 i vort land, som allerede i det foregaaende utviklet, ha vært vidne 

 til ret betydelige niveau forsky vninger, saa nærmer under den 

 |)ostpIeistocæne tid niveau forskyvningen. hverken inden Trond- 

 lijemsfeltet eller Kristianialraklen sig endog tilnæ'rmelsesvis de af 

 Spencer anførte værdier; dette forhold har jeg da ogsaa hat 

 anledning til mundtlig al drøfte med ham ()aa en ekskursion, 

 som vi i fa'llesskap gjorde til Skaadalen. f'or den Mi/liliis 

 foicnde terrasse fra tiden umiddclbarl \'øv Porthmdid (iritic(i'si\ui\en 

 indvandring fandtes her den marine grænse, 220, s m. over havet 

 (Meddel, dansk geol. forening, B. o, Nr. 16, 1910, pag. 491). Det 

 gir derfor et noget feilagtigt indtryk, naar man ifølge et referat 

 af B.iøRiAKKKS: Norges kvartæ-rgeologi, Kristiania 1913, i Wagner: 

 (leographisches .lahrbuch H. o7, (iolha 191"), pag. 69), let kan 

 l'orslaa det saaledes, al havgrenserne for C.hrisliania 215 — 220 m., 

 Bergen 50 — 60 m., Aalesund 40 m. er nybeslemle, skjonl saml 

 hge er kjendt fra tidhgere forskeres undersøkeiser. 



Inden Trondhjemsfellel linder man denne maximalva-rdi fol- 

 den marine grense gjeunemgaaende noget mindre, hvorom mere 

 senere. Beiuiheij, foresh)g, al man skulde sløife betegnelsen M. (1. 

 for den marine grense og indføre for Yoldiahavels øversle strand 

 linje betegnelsen Y. G., for Lillorinahavets L. G. og for Ancylus 

 sjoens A. G. (Bull. Comm. Geol. de la Finlande, No. 5, 1896- 

 pag. 4), og det lilliods for, al man endnu ikke hadde fundel en 

 eneste PortUmdui (irclicd i de finske leiafsa'lninger og deii's lei 

 rasser, hvorfor man heller ikke med endog skin av sandsynlighel 

 kunde med sikkerhel afgjøre, hvilket lidsavsnit de øversle slraud 

 linjer egentlig tilhørte (I, 37). For Kristianialraklen blir del heil 

 ul fcilaglig al benytte betegnelsen Yoldut-hdvvl med hensyn lil 

 (len i)\ersle sliandlinje, og for 'riondhjemslellel blir del misvi 

 sende, om end ikke heil igjeniuMU uriglig. neloj) av den grund 

 al YoUI'ui (irclird vislnoU Ikw gjennemlevel Miililiis-iiirrdiicis lid 

 paa nogel (ly|)ere vand imicn delle sidslna'Nule omiaadc Del 

 af Bi:r(iMi;i.i. IVemsalle forslag er imidlerlid skiUkel lil al frem 

 kalde nogen forvirring og usikkerhel med hensyn lil bruken al 

 de forskjellige belegnclscr, livorloi- man ogsaa nu)ler di'l saMsyn, 

 al i el og samme arbiidc Hamsav: Del senglaciala hafvfls ul 

 bredning i Sodra Finland linder \i I S'.Ki I^amsav anxtiule. loi 

 ulen ()\cisk?iflens l)elei;nelsc, ogsaa "Ytihlidlidfrfl" med den al 



