Nr. 6] KVARTÆR-STUDIEH I TRONDHJEMSFELTET 255 



livs utvikling, saadan som de opbevarle levninger deraf i disse 

 mange forskjellige terrasser ulfolder sig, saa vil vi med del saa 

 ledes erholdte biologiske billede I'or øie snart meget let forstaa, 

 at ingen katastrophistisk bevægelse af jordskorpen kan ha fundet 

 sled inden det tidsafsnit, vi her beskjeftiger os med, nemlig fra 

 ra-tiden gjennem Mijlilus-nirediiets tid til Portlandia-niveaiiets, og 

 heller ikke under den senere lid op til vor egen. Del biologiske 

 livs jevne utvikling, med de langsomt, med sikre skridt og kon- 

 tinuerlig fremadtrængende eller ogsaa tilbakeskridende organiske 

 former, er os det bedste bevis for den med mekanisk nøiagtig 

 hel og efler helt mekaniske love fremadskridende bevægelse i 

 jordskorf)en, grafisk fremstillet ved en kurve, hvis maximums- 

 og minimumspunkter betegner de vendepunkter, da bevægelsen 

 med svak amphtude ganske langsomt gaar over fra positiv til 

 negativ eller omvendt, og hvor man da efter almindelig kjendt, 

 mekanisk princip, saavel paa den positive som negative arm er 

 vidne til en forholdsvis raskere bevægelse. Med en saadan an 

 skuelse, helt overensstemmende med en eksakt matematisk be 

 traktningsmaate, stemmer da ogsaa de biologiske kjendsg jerninger 

 meget godt overens. 



Del organiske liv, som i deniie forbindelse interesserer os 

 mest, er bløddyrenes, og derav igjen molkiskernes, netop fordi, 

 at de ved sine store ophopninger af skaller, gir os et saa stort og 

 talrig repræsenteret materiale, al de ved mere sporadiske fore 

 komsler ofte saa sterkt fremtrædende enkeltvise lilfældigheler 

 elimineres. Delle er et moment af overordentlig stor betydning 

 netop i de mange tilfælder, da man selv inden det organiske livs 

 omraade kan gjøre mathemaliske synsmaaler gjeldende, f. eks. 

 ved den statistiske analyse af forskjelligl slags. Vi skal dog 

 her i forbigaaende ogsaa g^jenkalde i erindringen forekomsten af el 

 par høiereslaaende dyreformer inden vort omraade, den ene kun 

 som fossil, men den anden som nulidsform. Jeg har allerede 

 i det foregaaende omtalt fundet af et par knokler af moskus 

 oksen i Indset, like i randen af vorl omraade. Denne forekomst 

 af moskusoksen i vorl land henregnede jeg sammen med fore 

 komsten iil manimuteu i Vaage nelop til det tidsrum, vi lier 

 beskj;eltiger os med, Miililiisnincdiicls. Rigtignok er denne ansku 

 else blit slerkt angre|)el og bar ikke vundet nogen tilslutning 

 bos \()it lands geologei-, der g jennemgaaende synes at betrakte 

 disse luiid som inlerglaciale, ulen dog at i)estemme, hvilken inter 

 glaciallid der menes, hvorved selve bestemmelsen laar mindre 

 interesse og betydning, seet IVa den moderne kvarla'igeologis 

 synspunkt. Imidlertid linder \i, at W'iNdi: opfører fra istid og 

 n;ermest forudgaaende og ellerl'olgende lid saavel FAcplrns prinii- 

 (jrniiis som Haiu/ifcr hirdiithis og Oi'ihos iiioschdliis \'id. Meddel. 



