258 I>. A. ØYEN [1^14 



animals and planls under Ihe cold cliniale and peculiar natural 

 condilions that characterized the period foUowing Ihe firsl great 

 glacial Epoch (the inlerglacial [)eri()d), generally known by the 

 Steppe-Period in Europe. ()f olher such remains in Norway may 

 be mentioned a toath of a Mammoth, lound in Vaage«. Men 

 senere henlægger Coliætt liden til the period alter the last great 

 glacial period in Europe and which is known by the name Steppe 

 Period* (Christiania Vid. Selsk. Forh. 1909, No. 11, pag. 3). En 

 anmelder i »Naturen« af ovennævnte Colletts første meddelelse 

 sier: »Birkemusens udbredelse viser, at den er et egte steppe 

 dyr. Professor Collett mener derfor, at den maa være ind- 

 vandret til os i tiden efter den store nedisning, den interglaciale 

 periode, fra hvilken tid ogsaa den mammuthtand, som for nogle 

 aar siden blev funden i Vaage i Gudbrandsdalen, antages at 

 stamme. Del forekommer mig imidlertid naturligere at antage, 

 at birkemusens indvandring har foregaael umiddelbart efter is- 

 tiden, før landet endnu var bleven skogklædt« (Naturen 1909, 

 pag. 254 — 255). Og dette forklarer da kanske den tilsyneladende 

 molsigelse i de to ovennævnte utlalelser af Goi.lett, idet han 

 ogsaa selv er kommet lil, al den sidste antagelse var den mest 

 sandsynlige. (>ollett meddelte en karlskisse over »Hirkemusens 

 (Sicista siibtilis) udbredelse i Norge 1910« (Norges pattedyr, 1911 

 — 1912, pag. 71, PI.), og det kan kanske i denne forbindelse være 

 af nogen interesse, som ovenfor, al minde om, at den et for- 

 holdsvis snevert omraade indfattende grenseiinje, lillike som 

 allerede før anvist, indeslutter de to inleressanle findesteder i 

 vort land for større, forsvundne landpaltedyr, nemlig mammuten 

 i Vaage og moskusoksen i Indset. Det er et forholdsvis tørt og 

 kontinentalt omraade. 



Der har i en række af aar været førl en temmelig indgaa- 

 ende diskussion om temperaturforholdene under de senere afsnit 

 af istiden, den af mange saakaldte »senglaciale« lid. Vi skal i 

 denne forbindelse som et eksempel kun nanne den i sin tid 

 livlige diskussion i Dansk geologisk forening, netop fordi der 

 under denne fremkom mange interessante oplysninger angaaende 

 de nævnte forhold (Meddel. Dansk geol. F'orening, 190G, Nr. 12, 

 pag. 7 — 22), og der ha^vdedes »en meget betydelig klimatisk 

 oscillation« (L. c. pag. 17) under nævnte tidsafsnit. Og her ut- 

 lalte Madsen i møte 19}f06: »I Alperne var der saaledes paa- 

 vist to oscillationer, om hvilke man kunde formode, at de var 

 samtidige med »Allerød oscillationen«, nemlig die Laufenschwan- 

 kung og die AchenscliNvankung. Men kunde delle ikke lyde paa, 

 at vi ogsaa her i landet have haft to forskjellige oscillalioner?«« 

 (L. c. pag. 94). Efter den maate, hvorpaa man ofte tildels pleier 

 at adskille diluvium, alluvium og eluvium (Silz. I5er. Phys.-med. 



