286 ; P. A. ØYEN [1914 



Efter disse mere generelle slreiflog og efter, at vi nu har faaet 

 et begrep om, hvor lite vi i grunden kan si med bestemt sikkerhet 

 om Mijtilus-nweaiiets beliggenhet i omgivelserne af Trondhjems- 

 fjordens ytre dele maa vi allikevel forsøke os frem, om det skulde 

 være mulig at faa en tilnærmet oversikt ogsaa for dette sidstnævnte 

 omraade. Om vi nemlig sammenstiller de verdier, som Helland 

 angir for den øverste terrassegrense, det vil si, de store lerter- 

 rassers grense, i Arkiv for Mathematik og Naturvidenskab, B. XVII: 

 Størensnevringen 171, Granmo 178, Nordtømme 180, Hermanstad 

 172. Mo-Buan 172, Skjetne 172, Kvashylla 170—180, Bunes 161, 

 Singsaas 188. Kalvelladalen 188, Langevand 174 og Kregnes 172 

 m. o. h., og sammenholder delte med den differens, der er mellem 

 dette niveau og Mijtilus-n'weanet f. eks. i Gaua-Tømmeprofilet (I, 30), 

 nemlig en forskjel paa ca. 17 m., saa vil denne sammenlikning, 

 om naturligvis ikke absolut, saa dog med en tilnærmet sandsyn- 

 lighet kunne benyttes inden et relativt snevert omraade til at danne 

 sig en forestilling om forholdet lidt videre utover mot vest. Vi 

 tar da endvidere foros de verdier, som Helland angir fra: Votta 

 182, Nygaard 172. Nea 188, Snefuglhaug nær Trondhjem 144, 

 Sandryggen nær Trondhjem 174, Damsbækken (Jonsvatn) 166, 

 Reppe Leinslad (sammesteds) 157, Kvitem (sammesteds) 141, 

 Brækplads (Vinjefjord) 152, Sjødal (Hevnefjord) 131, Storaas & Lo 

 (Orkladalen) 140, Svorkas dal 151 m. o. h. (Beskrivelse over Søndre 

 Trondhjems amt, D. I, 1898, pag. 31), og i en anmerkning samme- 

 steds fortsætler Helland: »Der er grund til at tro, at det indre 

 af landet har steget noget mere end kysterne, saa at det høieste 

 niveau ikke er en hel vandret flade, men en flade med meget 

 svag skraaning.» Ved Botnvatn i Rissen er strandlinjens høide 

 142 m. o. h. (L. c. pag. 32). Hertil kan saa føies endel iagtta- 

 gelser, som jeg hadde anledning til at gjøre nu sidste sommer i 

 Meldalen. 



Ved Aa har man en ulpræget dalbundterrasse 174 m. o. h., 

 saaledes i omegnen af Resa bro. Og videre ned over Meldalen 

 sees flere steder forskjellige terrasser utformet i morænegruset. 

 Ved veiskillet til den nye vei over til Løkken maaltes saaledes 

 145 m. o. h. F'orholdene er imidlertid her endnu for lite studert 

 til, at man kan foreta mere almindelige sammenknytninger. Men 

 interessant er det dog, at man i det her tildels temmelig rikt 

 morænefyldte landskap har en umiddelbar tilknytning til de 

 interessante forhold i Orkladalføret. Og ved de mange likhets 

 punkter ligger tilknytningen ogsaa nær med Guldalen. Saaledes har 

 man, for kun at nævne et eksempel, straks syd for Fandrem 

 kirke en svær grus- og sandafsætning, der i mange henseender 

 sterkt minder om forholdene ved Søberg i Guldalen. 



Hvad der især virker paafaldende, er den forholdvis jevne 



