Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 297 



bekostning, hvilket vi vet har været tilfældet ogsaa i Trond 

 hjemsfeltet, saa finder vi ikke inden det sidstnævnte omraade 

 VoW/a-faunaen opbevaret i et finslemmet materiale som fra r<i- 

 perioden, men i et mere sandblandet, et utvaskningsprodukt fra 

 de fra ra-perioden levnede moræner og strandterrasser, altsaa el 

 mere lokalt, ikke setesjøernes afklarede, glacio-marine materiale. 

 De fremrykkende bræer under denne tid har altsaa ikke formet 

 sig som et indlands brædække, der har evnet at dæmme sjøer 

 op til afløp mot Trondhjemsfeltets i nordvest liggende fjordarme. 

 Bræ'erne har kun antat mere beskedne dimensioner i form af 

 dalbræer, saaledes som jeg f. eks. ved en tidligere anledning 

 beskrev fra Atnadalen (Arch. for Mathm. og Naturv., B. XXI, 

 Nr. 7, pag. 39 — 43). Og disse dalbræer har saa dæmmet bræ 

 sjøer efter den almindelige regel for glacio lakustrine forekom 

 sters dannelse. Hvor der saa forefandles et |)assende ailøpssted 

 over fast fjeldgrund, der kunde gi anledning til el forholdsvis 

 langvarigt vandstandsniveau i nær samme iiøide, kunde man 

 ogsaa nu erholde utprægede terrasser, i høidebeliggenhet afstemt 

 efter pashøiden, som f. eks. ved Jutulhugget nær Barkald station 

 med tilsvarende terrasser i selve Østerdalens hoveddalføre. Men 

 i almindelighet blev under denne tids som regel forholdsvis hyp 

 pig vekslende vandstand i de opdæmmede sjøer terrassedannelsen 

 ikke saa gjennemført, men mindre fremtrædende, og derfor ogsaa 

 tilsynelatende mere uregelmæ'ssig. Seler, som minde om tidhgere 

 bræsjøer af denne type, (inder vi paa en række forskjellige steder. 

 Men haand i haand med afsmeltningen af Porthuidid-nwvaiu'ts 

 bra'er tømmes ogsaa de sidste store bræsjøer i vort land for kun 

 at efterfølges af mindre, li! høifjeldet knyttede forekomster, saa 

 dan som endnu nogle faa, sj)arsomme rester viser. 



Portlandia-niveauet. 



I det Coregaaende er nu allerede klargjort, hvorledes i del 

 trondhjemske, paa samme maate som i den sydøstlige del al" 

 vort land, Portldijdid-niiHumct representeres ved de store lerler 

 rassers afsætninger i en høide af omkring 175—185 m. o. h., angit 

 med en midlere værdi; de kan strække sig noget høiere op end 

 denne middelvierdi, men ogsaa gaa noget lavere ned. Hvad der kan 

 sies sa-rlig at karakterisere delte niveau, er, som ogsaa allerede 

 i navnet betegnet, (len tildels rikcligc forekomst •a[ PortUmdid (irctiai 

 (iKAY selv i delle forholdsvis hoilliggende niveau. Delle er for 

 saavidl en forekomslmaale, der har sin fuldsta'ndige analogi i de 

 talrike og rikt fossilforende forekomster j)aa Bomeriksletten, som 

 jeg allerede for Uengere tid siflen har heidedel opnu'iksomheh'n 



