Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 331 



(II, 161—162), og Nyheim, 114 m. o. h. (II, 166), hvor paa sidst 

 nævnte sted afleiringen afsluttes med Lunds terrasse, 125 m. o. h. 

 (II, 166). Vi bør her ogsaa merke os den i liere henseender 

 tilstedeværende likhet i de faunistiske forhold ved Jørstad (Ytter- 

 øen), 120 m. o. h. (II, 167—170), og Skrellene (Arch. Mathm. & 

 Naturvid. B. 27, Nr. 9), f. eks. med hensyn til Cardiiim ediile, 

 Littorina palliata og Littorina patiila. Afsætningen i Skavdalen 

 ved Kjesbuvand, 122 m. o. h. (II, 167), maa vel nærmest hen 

 regnes til en intermediær gruppe af dypere vands afsæbninger, 

 førende over mot foregaaende niveau, naar undtas de faunistiske 

 elementer af ældre type. I den fossilførende terrasse, 102 m. o. h., 

 ved Snaasen kirke, møler derimot en afsætning fra Pholas- 

 niveaiiets senere tid eller afdeling. Mulig, at denne afsa^tning 

 endog tildels maa regnes som delvis intermedia'r, førende over 

 mot nærmest efterfølgende niveau. Dette er kanske i endnu 

 høiere grad tilfældet med afsætningerne ved Krogsgaard i Snaa- 

 sen, med en utpræget terrasse 96,2 m. o. h. og en vakker ter 

 rassettate øst for Krogsgaard, ca. IV2 m. lavere end omegnens 

 terrasseniveau. Prestmolerrassen, 88,9 m. o. h., bør rimeligvis 

 allerede rettest henføres til efterfølgende niveau. 



Ved Brenna til Dale i Snaasen har man en lang nckke af 

 terrasser, meget vakkert utformet i dalsiden og tildels fortsæt 

 tende langs Snaasenvandet, 120 m. o. h. (II, 187). Ved Dale er 

 terrasse 118,7 m. o. h. (II, 188). Egnens tildels rikelige Tiisilago- 

 vekst viser det underliggende ler af forskjellig alder, som tildels 

 ogsaa kommer ganske næ'r i dagen, som ved elven, 78,5 m. o. h., 

 mellem Ekre og Dale (II, 188), med dypere vands slamafsæl- 

 ninger dels fra Pholas-niveaiiet selv og dels fra det foregaaende 

 niveau eller fra en intermediær forekomst. Tilsvarende afsæt 

 ninger forekommer ogsaa hcngeie mol syd og nord, i Stod og 

 Grong, i næ>r tilsvarende høider (II, 189). Terrassen ved Dale, i 

 en høide af 95 m. o. h. (II, 188\ maa vel henføres til et inter- 

 mediært niveau, om ikke til nærmest efterfølgende. Terrasse 

 ved Gudaa station, i høiden 105 m. o. h. (II, l:'.l\ maa vistnok 

 ogsaa rettest, ialfald i sin ytre utformning, henregnes lil en 

 intermediær, over mol efterfølgende niveau oplra'dende forekomst. 

 Og paa samme maate bør vel rellesl ogsaa terrassen ved Haga- 

 bakken Ler station), 97,5 m. o. h. (I, 44), opfattes. 



Om vi nu ul fra den sammenstilling, som vi i foreliggende 

 ariumdiing ovenfor (pag. 2;')S — 240' gjorde med hensyn lil de 

 marine dannelser paa norsk side og lorvmyrdannelser |)aa bril 

 tisk lillikemed de tilsvarende, af Gkikik for Lale Qualernary 

 Formalions of Scotland'< opførte niveaulinjer (Zeitsehrifl fur 

 (llelscherkunde, B. I, II. I, Mai VMn\^ pag. 23\ soker i tilslulning 

 lil den sammenhæuu. vi i del forei^aaentle faiull mellem den 



