;>()(> P. A. ØYEN [1914 



have been found near Bergen, neither Isocardia cla}' nor Scrobi- 

 cularia clay, and il is nol lo be supposed Ihat Ihey ever will be 

 found« (The Geology of Ihe Bergen Districl, Norway, 1911, pag. 

 38). Men i lilknytning dertil bør vi erindre, at den store, vakre 

 form af Isucardia vor, som vi kjender fra flere steder i det trond 

 hjemske, f. eks. fra Tangen teglverk, ogsaa findes i Fairlie Clay 

 Beds i Skotland, likesom arten ogsaa ifølge Thorburn er fundet 

 ved »Uddevalla uti lerlager af mudder ur hamnen« og ifølge 

 Olbp:rs i »fucuslera ved Marielunds teglverk iC. J. A. Thudén: 

 Om de i Bohusians postpliocena eller glaciala formal ion fore 

 kommande mollusker, 1866, pag. 27). 



Om vi skulde søke at erhverve os en sandsynlig tilnermel 

 forestilling om Tapes-nweanels gradientfald inden Trondhjems 

 feltet, fra de centrale dele over mol de vestlige, perifere, saa kunde 

 vi, da iakttagelserne i denne henseende er meget mangelfulde, 

 la for os den ovenfor for Mytiliis- niveauet fundne række: — 



Trondhjem Rissen Ørlandet Froan 



200 m. o. h. 160 m. o. h. 120 m. o. h. 40 m. o. h. 



og sammenlikne dermed, nvad Rekstad fandt i Bindalen: 



Marin grense Tapes- niveauet 



130 m. o. h. 40 m. o. h. 



(Norges geol. unders, aarbok, 1909, V, pag. 10, 13), og Helland 



angir paa Nordmøre: — 



133,5 m. o. h. 39,0 m. o. h. 



(Norges geol. unders, aarbok, 1908, VI, pag. 28), samt hvad Kalh 

 HOL fandt ved sine undersøkeiser omkring Tresfjorden: — 



90—100 m. o. h. 20—20,7 m. o. h. 



(Kaldhol: Jordbunden i Tresfjorden, 1915, pag. 13, 26). Vi vil 



da for Ørlandets vedkommende faa den sandsynlige række: — 



120 m. o. h. 35 m. o. h. 



Stiller vi saa op en række, svarende lil den ovenfor, for den 

 mere centrale del og forskjellige mere eller mindre perifere dele 

 inden vort felt, opstillede, saa faar vi for Tapes-niveauet: — 

 70 m. o. h., 52,5 m. o. h., 35 m. o. h., O m. o. h. 



Til en saadan sammenstilling bør man naturligvis ikke sætte 

 store fordringer, hverken til sandsynlighetsgraden af nøiagtighet 

 eller kanske endnu mindre til dens reelle betydning. Men det 

 kan dog ha sin interesse for en mere generel oversikt. Og vi vil 

 ialfald se, at den vinder ikke saa lite i interesse ved at sammen 

 stilles med de efterfølgende niveauer. Ifølge oven angivne række 

 vilde vi altsaa faa Tapes-niveauets plan skjærende den nuværende 

 havflate omtrent ved Froan. Nu mangler riktignok iagttagelser 

 over dette forhold for Froøernes vedkommende, og naar vi kjen 

 der litt til havets virkninger paa disse utøer og læser f. eks. om 

 »Stormskaden paa Grip^ (Tidens Tegn 1 95^15, Nr. 337), hvor der 



