Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 385 



omkring femten aar siden søkte jeg for vort lands vedkommende 

 at levere en oversikt i Bidrag til vore bræegnes geografi << (Nyt 

 Mag. for Naturvid. B. XXXVII), og senere har jeg dels i mine 

 aarlige beskrivelser af vekslingerne ved norske bræer og dels i 

 de aarlige rapporter til Comm. Int. des Glaciers« søkt at gi 

 fortsatte oversikter over de væsentlige vekslinger i vort lands 

 klimatiske forhold, og da væsentlig forsaavidt disse vekslinger 

 gir sig utslag i vore bræers forandringer og vore isbræers oscil- 

 lationer. Og vi har jo netop nu i juleslriden iaar hat sterke 

 paamindelser netop om temmelig store afvikelser fra det normale 

 med hensyn til temperaturforholdene. Avisernes faste repertoire 

 har været: krig, storm, kulde. >Den koldeste decemberdag, Kri- 

 stiania nogengang har hat , notertes igaar, sier »Tidens Tegn«, 

 med -r- 250 (Nr. 352, 19ffl5). Paa Tønset notertes »^ 44 gra- 

 der — idag« (Aftenposten 19f |15, Nr. 654). Der var »kold jul 

 over hele landet« (Tidens Tegn 19f4l5, Nr. 354), og likesaa i 

 Sverige med 53 "^ i Jemtland (Morgenbladet 19f| 15, Nr. 645). 

 Saavel fra vort eget land (Tidens Tegn 19|.n5, Nr. 356) som 

 fra de brittiske øer (Aftenposten 19jfl5, Nr. 660) hørte beret- 

 ninger om storm og kulde igaar til avisernes faste meddelelser, 

 likesom dagen iforveien ogsaa fra østligere egne (Aftenposten 

 19'f§15, Nr. 659). Og selv idag lyder efterdønningerne, ja der 

 uttales endog: >kulden ser ud til at ville blive lige jjister igjen, 



som den var i juledagene det ser ud til, at vi gaar en 



ren fimbulvinter imøde (Aftenposten 19f§15, Nr. 663). Men 

 hvad der i denne forbindelse har mere interesse for os, er paa- 

 visningen af en med den strenge vinter overensstemmende mer- 

 kelig lav havtemperatur (Tidens Tegn 19i'A5l5, Nr. 332). 



Dermed ei' vi naadd til forbindelsen mellem de hydrografiske, 

 klimatologiske og glacialgeologiske fænomener, og vi har for 

 haabentlig en klar forstaaelse af forholdet, naar Launay sier, at 

 »Oceanography is the geology of the future just as ])hysical 

 geograpliy is in certaiii res[)ccts the geology of the present and 

 as geology proper is, above all, the reconstruction of the past'-^ 

 (Ann. Re|). Smithsonian Inst. 1914, pag. 329\ Ved talrike under- 

 søkeiser inden samtlige de tre ovennævnte videnskapsgrene er 

 man nu naadd frem til det resultat som et iielles, at oscillations 

 fæMiomeiiel indordner sig under en sekuker |)eriodicilcl. i hvilken 

 dei- gaar med el rundt lal tre bolgehengder |)aa aarhundredel. 

 men disse klimalj)eri()(ler dels o|)loscr sig i mindre og dels sam 

 mensætter sig i større. Deri viser sig en Hkhet med de bekjeudtc 

 solllekperioder, og der har derfor ogsaa været foil en livlig dis 

 kussion om, hvorvidt disse klimal|)erioder ikke li! syvende og 

 sidst liaddc sin grund netop i de na'vnle solllekperioder; uu'ii 

 s[)orsmaalet er aldrig blit lyldestgjørende eller delinilivl besvarl. 



2;") 



