450 P^A. ØYEN [1914 



iilføii min l)esleminelse ved al bygge paa M. Saks's opbevarede 

 materiale fra de kvartære afsætninger, maa vi derefter overens 

 stemmende hermed ogsaa bedømme den foreliggende bestemmelse. 



Spirorhis sp. forekom ved Haarberg førlandet), Røne-Aune, 

 Trøen (Ørlandet), Slørsel, Hov, Ophang, Ytterland (Ørlandet), 

 Langstein, Vardalsb;ekken, Næsvandskanalen, ved Smaaaasan 

 faslsiltende paa Mijlihis modiolns og Balaniis crenafiis, Indbryn 

 (Stod), Stenkja'r teglverk. Med hensyn til bestemmelsen af de 

 arter, der bør henføres til slegten Spirorbis, skal jeg knn minde 

 om, at WoLLEBÆK »har fnndel at burde udsæ^tte beskrivelsen 

 af denne slægt, indtil el for el saadant øiemed specielt omhyg 

 gelig konserveret materiale af disse vanskelige og særdeles smaa 

 arter er tilveiebragt< (Kristiania Vid. Selsk. Skr. I, Mathm. na- 

 turvid. Kl., 1911, Nr. 18, i)ag. 113). En række forskjellige Spir- 

 orbis-ariev er kjendl ogsaa fra Kanada, saavel recente som fos 

 sile (WnrriiAVKS: Marine Invertebrata of Eastern Canada, 1901, 

 pag. 68—71). 



Pomatoceriis (Phil.) Iriqueter Mørch (Wollebæk: Christiania 

 Vid. Selsk. Skr. I, Malhm. naturvid. Kl. 1911, Nr. 18. pag. 114). 

 Serpnla tri(juefra Ørsted 

 Verinilia porrecta Mull. 

 Serpnla vennicularis Ørsteu 

 Pomatoceros tricuspis Phil. 



Denne art anførte jeg tidligere under sidstnævnte betegnelse 

 og angav den som forekommende ved Haarberg (Ørlandet), Høne 

 Anne, Hovs utmark (Ørlandet), Størset, Ophang, Heppe tegl- 

 verk, meget almindelig ved Langstein dels i selvstændige klynger 

 og dels faslsiltende paa Anomia striata, Vardalsbækken, Næs 

 vandskanalen, Hølbæk (Sparbu), ved Smaaaasan meget almin 

 delig, dels i klynger og dels faslsiltende paa Pecten islandiciis. 

 Mytiliis luodiolus, Mijd friincald, Zirphaea crispata, Biiccimiin un- 

 dntum og paa smaasten, Indbryn (Stod), Stenkjær teglverk, Ny 

 byen (Stenkjan). Denne art findes utbredt paa haard bund i lit 

 loral- og subliltoralregionen fra Krislianiafjorden til Varanger 

 fjorden (Wollebæk, L. c. pag. 115). 



Enpomafus nerinicnlnris Mull. Sars forekommer ved Tangen 

 teglverk og Langslein. Wollebæk anfører den som Serpiihi ver- 

 micnbiris Lin. (Kristiania Vid. Selsk. Skr. L Malhm. naturvid. 

 Kl. 1911, No. 18, pag. 116) og sier, al den er almindelig langs 

 Norges syd- og vestkyst paa fjeld-, sten- og skjælbund fra ca. 10 m. 

 ned lil et par hundrede (den største dybde, hvorfra den er note 

 ret fra vor kyst, er 260 m.). Hyppigst træffes den i subliloral- 

 regionen« (L. c. pag. 117). Dawson ixn^iv Serpula penniciilaris Ian. 

 som fossil fra Montreal, Murray Bay og Riviére-du Loup, men 

 lilføier a small species of .SV//;///«, apparently the above, though 



