Nr. 61 KVARTÆR-STUDIER i THONDHJKMSFELTET 463 



Paa geologisk vei faar vi nu en ganske sikker, archæologisk 

 rækkefølge: 



Tapea-nivediiets skaldynger — Nøslvellid Slenkjær lid. 



ScHKTKLic, sees al ha værel inde paa en liknende belragl 

 ningsmaale fra et archæologisk synspunkl, som ovenfor angil, 

 men tanken er ikke gjennemførl. Amanuensis Mørch har der 

 imot ganske nylig git mig tilladelse lil at olTenlliggjøre del 

 resultat, han, ved sil samvær med professor Kv(,n og \e(i i en 

 lang aarrække at ha fulgt indsandingerne fra de lorskjellige 

 stenaldersbopladse, er kommet til, — og delle resumerer sig i, 

 at man ogsaa archæologisk med nødvendighel maa opstille en 

 liknende ulviklingsræd<ke, fra ældre til nyere, som den. jeg oven 

 for har fremslillel set fra geologisk synspunkl. 



Det har været mig en fornøielse at se Halsen i sin afhand 

 ling >De gamla strandhildningarna på Åland och deras forhal 

 lande till stenåldersboplatserna«, Helsingfors 1910, senere anvende 

 omtrent samme fremgangsmaale som mig ved bestemmelserne 

 af Tapes-niucauet og likesaa finde omtrent de samme værdier; 

 67,0 — 67,9 m. o. h. (L. c. pag. 42 \ 7(i m. o. h. iL. c. pag. 24 , 

 65 m. o. h. (L. c. pag. 8), 60 — 70 m. o. h. L. c. pag. 9), 6o m. 

 o. h. (L. c. pag 10', 70 m. o. h. L. c. pag. 12); interessant 

 er det ogsaa, al del har lykkedes ham al finde en ganska 

 utpråglad lerrass 43 m. 6. h. L. c. pag. 17), ja endog en 

 serie af terrasser, der ikke overstiger denne holde L. c. pag. 

 51). Hvad der imidlertid i her omhandlede forbindelse har en 

 mere umiddelbar interesse er, al del har lykkedes Haiskn paa 

 flere steder i høidebellet 28 — 39 m. o. h. L. c. pag. 46-47, 44 

 — 45, 16—17, 8 — 9) al fremfinde stenaldersbopladser paa en 

 saadan maale, al 28 m. isohypsen må dårfor galla som mi 

 niminivå for slenåldersfynden og 36 m. isohypsen idgjorl 

 invandringsnivån < (L. c. pag. 46). Sammenliknel med vore nor 

 ske fund, ja til og med inden vort eget onnaade, behover disse 

 finske ingen komenlar. Del hele vinder imidlertid i interesse, 

 naar vi hører Frooin finde den lil endel upplandske bopladser 

 svarende strandlinje 3.") m. o. h. med en litlorinagråns 75 m. 

 o. h. (Frodin: >P2n svensk kjokkenmodding — Ymer 190(>, pag. 

 17 — 35). Denne rykker vort lands grense nær som liggende ved 

 Ånnerod, 3 km. n. f. Slromslad, tilhørende den tredje periode i 

 Nordens yngre stenalder, ganggiiftstiden , Av\- sivttes til den 

 sidste halvdel af det tredje aiutiisen I Kr cIV. Mon ri; i.ius: 

 Svenska fornsaker, Stockholm ls72. \i fossilindbohk't kan 

 nævnes: Sus scroijha fems {':'), (atiuis (ilccs. Sonidlcriit luollissinui. 

 Orcynus thijnniis, saml en r.ække molluskformer tilhørende el 

 selskap rej)resenteil \e(i Oslrca cdiiUs. ('.(irdiuin cdnlr. Tdpcs dv- 

 cnssalns, Palclhi niihjaln, Lilloriiui Ullorcit. Sdssd rcliciildht m. 11. 



