4G4 1>. A. ØYExN [19M 



Det er en strandplads med tilsvarende slrandlinje IS — 19m.o.h. 

 (L. c. pag. 21'. Den oversikt, som imidlertid Fhodin gir med 

 hensyn til ulviklingen af kjendskapet til disse ting i Norge (L. 

 c. pag. 23 — 28i, viser, at han har manglet anledning til at sætte 

 sig ind i utviklingens gang, hvilket ogsaa kommer tydelig frem 

 i slutsatsen paa sidstnævnte sted: den senare delen af den aldre 

 nordiska slenaldern, representerad af kjokkenmoddingkulturen i 

 soder og Lihult Nostvetkulturen i norr, ar samtidig med litto 

 rinasånkningens maximum. 



I sin Oversikt av de fasta fornlåmningarna i Angermanland« 

 beskriver Eskii, Olsson Overvedaboplatsen, Nordingrå socken, 

 i en høide af ca. 70 m. o. h., og den til bopladstiden svarende 

 strandlinje, ca. 65 m. o. h. (Fornvannen 1914, pag. 51). Dette 

 skulde da angi strandlinjens omtrentlige beliggenhet paa dette 

 sted henimot »gånggriftstidens« slutning, til hvilken bopladsen 

 synes at høre (Almgren: Några svensk finska stenåldersproblem, 

 Ant. tidsskrift, Del 20, Nr. 1, pag. 51). Nogle eiendommelige 

 T formede redskaper, som tindes her, er utenfor Angermanland 

 kun fundet i nogle ganske faa eksemplarer i Finland (Ailio: 

 Die steinzeitlichen Wohnplatsfunde in Finland, I, pag. 47, 49). 

 Den af Santesson opdagede boplads paa stranden af Strupen 

 sjoen, er ifølge Almgren al betrakte som en forløper til Over- 

 vedabopladsen (Ant. tidsskr., Del 20, Nr. 1, pag. 55). 



Busetbopladsen paa Frosta med affaldsdynge henførtes af 

 Rygh til den arktiske stenalder — »den kan da i tid være nogen- 

 lunde samtidig med Stenkjærdyngen/: (Det kgl. norske Vid. Selsk. 

 Skr. 1909, Nr. 9, pag. 26). Ved sin diskussion af denne dynges 

 alder kommer Nordgaard til det resultat, »at paa den tid, da 

 vandstanden i Trondhjemstjorden var ca. 14 m. høiere end nu, 

 levde der østers i fjorden — — — og der er hittil ikke gjort 

 noget fund, som sikkert tyder paa, at østersen har levet ialfald saa 

 langt inde i fjorden paa et senere tidspunkt end det, som svarer 

 til en vandstand av ca. 14 m. høiere end i nutiden. Derved 

 skulde man jo faa en nedre grense i tiden ogsaa for beboelsen 

 av østersspiserne « (L. c. pag. 21). Og ved sin diskussion af tem- 

 peraturforholdene kommer Nordgaard til det resultat, at »paa 

 den tid, da de arktiske stenaldersfolk bodde paa Vaattabakken 

 ved Stenkjær, var temperaturens aarsgjennemsnit litt over l^C. 

 høiere end nu< (L. c. pag. 14). Det er faa ting, jeg har læst med 

 større interesse end denne Nordgaards diskussion af østers- 

 vandring og temperaturforandring — der aapnes nemlig derved 

 utsikt mot nye, interessante opdagelser. 



Under overskriften »Oldtidslevninger« læste man i Aften 

 posten« 19|10, Nr. 448, ifl. specialtelegram fra Trondhjem bl. a. 

 følgende: »Overlærer Rygh og konservator Nordgaard har i 



