470 P. A. ØYEN [1914 



museum i Vexiø ((loleborii;s kungl. Vel . ocli \'ill. Sauihalles Hånd 

 lingar, F. 4, H. 11], 1i>10, pag. '47). 



Hkllam) sluUede sig i sin inleressanle fremstilling af Old- 

 fundene og Norges folkemængde i forhistoriske lider (1908) til 

 den (lauske ved Sophus Mlliæk representerede anskuelse med 

 hensyn til de areha'ologiske tidsafsnits længde. Del vilde falde 

 for langt ved nærværende anledning al gaa nærmere ind paa 

 denne originale og helt mol vor egen tid førende ulvikling. For 

 at følge denne l)ør man studere Hellands egen fremstilling. Men 

 vi skal her kun fæste opmerksomhelen paa den vedføiede kurve 

 for folketallets vækst , hvor vi ser, at der fra el grafisk syns- 

 punkt ingen hindring stiller sig i veien for al aula vort land 

 med el meget beskedent antal indvaanere befolket temmelig langt 

 tilbake i tiden. Det synes derfor at være paa el forholdsvis sent 

 tidspunkt, al menneskene under sine vandringer har fundet frem 

 til voit omiaade, eller kanske rettere, inden delle at ha efterlatt 

 sig synlige spor af sin mere omllakkende tilværelse eller mere 

 faste bosidden. 



Naar H()lms[:n sier, al Hansen har fundet al maatte fra 

 falde sin kjølige subglaciale periode saavel som sin atlantiske 

 periode, og deriued formodentlig ogsaa sin ide om al de arkæo 

 logiske fund i selestrøkene skulde antyde en bosætning i disse 

 strøk mens endnu Storbræen dæmte op sjøerne« (Norges geol. 

 unders., Nr. 73, 1915, pag. 136), saa gir del en mistanke om, at 

 Holmsen ikke er helt orienteret med hensyn til Hansens senere 

 ideutvikling, saaledes som den fremgaar af senere arbeider; hvor 

 netop den subglaciale tid som alpaaistid spiller en frem- 

 Iranlende rolle (cfr. Krisliania Vid. Selsk. Skr. 1. Malhm. naturvid. 

 Kl. 1913, No. 2, pag. SO, 81, 85, 86, 153). Resultatet med hensyn 

 til de archæologiske forhold faar vi i følgende: > Antropologisk 

 faar vi en mere tilfredsstillende forklaring for at Vestlandels 

 kystslrøk har en saa utj)ra'gel mere korlskallet befolkning end 

 Østlandet. Her øst blev nemlig den ældre Nøstvel-rase helt feiet 

 væk av ra bræen, og landet kan ihverlfald bare ha blil svakt 

 besat igjen før de langskallede jordbrukende germaner indvan 

 drede. Hovedmomenlel i min forklaring fra for 20 aar siden av 

 de antropologiske gnenser i Norge, den at en korlskallet urbe- 

 folkning bare paa Vestlandet overlevet en svak skandinavisk istid 



faar j)aa ny sin gyldighel Del var bare paa Vestlandet 



(og senere nordenfor > at det ældre folkefærd kunde fortsætte 

 etnologisk selvsUendig sin ballarktiske kullur fra atpaaistidens 

 køkkenmødding — Nøstvel trin frem til arktisk selv efter den 

 yngre neolitiske, germanske indvandring med jordbrukskultur 



var kommet. Denne fandt Østlandet og de bedste jord 



bruksbygder ihverlfald relativt langt svakere besat av det ældre 



