472 V. A. øYEN [1914 



end ikke den hele. Hanskn blev slaaende ved kronologien: 3000 

 aar for subglacial atpaaistid, 2000 aar den paafølgende hæv 

 ningslid og 2000 aar for det konstante nutidsniveau, eller som 

 han ogsaa nttrykker det med hensyn til alpaaisliden, al denne 

 falder allsaa vor tid saa nær, at vi for de gamle kulturlands 

 vedkommende allerede da befinder os i historisk tid (Naturen, 

 december li)!"), |)ag. 879). 



Kfter hvad vi nu har hert. vil det falde naUirlig al afsluUe 

 med en korl utsikt over 



Geologisk tidsregning. 



'LucRETiL's nearly 2,000 years ago — would date the 



birth lime of the world from the time when poets first sang 

 upon the earth (Jolv: The Birth Time of the World, 1915, 

 pag. 1 — 2). Ved del netop i de anførte ord fremhævede problem 

 maa man straks gi Walther ret, naar han sier: so klalYt ein 

 Abgrund /.wischen dem, was der Laie von der (ieologie erwartet, 

 und dem, was sie leistet, und unter dem dadurch enstandenen 

 Vorurteil hat die Geologie vielfach zu leiden iSammlung Natur 

 wissenschaftlich Fadagogischer Abhandlungen, Leip/ig 1915, H. 

 III, H. 5, pag. ol). Thi spørsmaalel om jordens alder og de 

 forskjellige geologiske begivenhelers tidsafstand fra Yor egen tid 

 hører jo til de hyppigste spørsmaal, en geolog faar fra ulenfor 

 slaaende. Samtidig er det ogsaa egnet til at vække forundring, 

 at der i virkeligheten gives ret mange geologer, for hvem del 

 absolute lidsspørsmaal indlar en, temmelig fremtrædende plads. 



Bateman skrev om The Physical Aspect of Time (^Mem. 

 and Proceed. Manchester Lit. & Phil. Soc. 1909—1910, Vol. 54, 

 P. III, Nr. XIV), idet han skilte skarpt mellem psychological 

 time' og physical time« (L. c. pag. 1), men hans slutning er 

 ganske karakteristisk: »it is dangerous to s|)eculate and so 1 

 shall leave the subject« (L. c. pag. 13). Men denne tendens til 

 at stoppe op like over for tidsspørsmaalet ytrer sig ogsaa paa 

 andre omraader. Del er muligens ganske karakteristisk for det 

 archæologiske ræsonnement, naar vi hos Stein.mann (Die F^iszeit 

 und der vorgeschichlliche Mensch, 1910, pag. 87) finder denne 

 forsker, efter al ha opregnet endel grenseverdier for de geologisk 

 archæ^ologiske tidsrum, uttale: zwischen diesen Extremen moge 

 der Leser wiihlen , som om det ikke skulde være forskerens 

 opgave at fastsatte lidstallene, om det overhodet kan gjøres. I 

 el hvert fald maa læseren af en populær fremstilling være fri 

 lal derfor. 



Lord Kelvin gjorde »The age of the Earth as an abode fit- 



