494 I'. A. ø YEN [1914 



her omhaiidlede omiaade og en sammenstilling af de resultater, 

 hvortil han naadde. Det er saaledes el stort, og i sig selv helt 

 afsluttet livsverk, vi her har for os. Jeg hadde ikke den glæde 

 nogensinde at trætTe Geikik personlig, thi da jeg sommeren 1909 

 gjentagne gange besøkte Edinburgh, var han paa en rekreations 

 reise i Schweiz, men jeg har gjennem aarenes løp tiere gange 

 faat meget venlige skrivelser fra ham, som viste, med hvilken 

 interesse han fulgte ethvert fremskridt inden den kvarlærgeo 

 logiske forskning. De anerkjendende ord, som Bruckneh selv 

 nu i krigens vanskelige tider har ultalt om James Geikie, turde 

 kanske kaste det bedste lys over denne forskers arbeide: »bahn 

 brechend sind die Arbeiten Geikies besonders auf dem Gebiete 

 der Eiszeitforschung geworden — — — Geikie musz geradezu 

 als der Begrunder der Lehre von den Klimaschwank ungen des 

 Eiszeitalters bezeichnet \verden< (Zeitschrift fiir Glelscherkunde, 

 H. IX, 1915, pag. 284). Og hans ovenfor nævnte sidste arbeide 

 viser tilfulde den eminente forsker med det vide utsyn. 



Det andet arbeide, hvortil ovenfor blev hentydet, er af en 

 anden art, men netop af den slags, som bæres af den livsfriske 

 og livskraftige menneskeaands impulsive fremskridtstanke og 

 derfor kanske mere end noget andet nutidsarbeide gir gode 

 løfter for fremtiden. Endnu merkeligere er det, at dette arbeide 

 er kommet fra en mand, der allerede er naadd forbi »støvets 

 alder', men endnu staar som den ungdommelige, vidtskuende 

 forsker med snart to menneskealdres personlige erfaring. Jeg 

 sigter til privatmanden F. \V. Harmer's store arbeide The 

 Pliocene Mollusca of Great Britain (I — II), offentliggjort som 

 Palæontographical Society's Monographs 1913 & 1914. I dette 

 arbeide er beskrevet en mængde nye arter, og faunaen i de 

 britliske crag-dannelser er her gjort til gjenstand for en meget 

 indgaaende sammenlikning med faunaen i tilsvarende dannelser 

 langs Nordsjøens sydøstlige kystrand og med faunaen i de skan- 

 dinaviske kvarlærafsætninger, og forfatterens store interesse for 

 de sidstnævnte har ogsaa fundet et uttryk af mere formel art 

 derved, at en række skandinaviske forskeres navne er blit knyt 

 tet til af ham nyopdagede arter fra den briltiske pliocæn. Den 

 rosende omtale, som er blit dette arbeide tildel i den engelske 

 fagpresse, er fuldt ut fortjent. En anmelder af 1ste afdeling taler 

 saaledes om Mr. Harmer's admirable monograph« (Geol. Mag. 

 London, I). VI, Vol. I, 1914, pag. 227), og en anmelder af 2den 

 afdeling betegner denne som et »valuable supplement« og fort- 

 sætter videre: Ihe piates, which are far and away the hest 

 inolluscan illustrations the Society has ever published« (L. c. 

 1). VI, Vol. II, 1915, pag. 566), og dette vil jo si ganske meget. 

 Vnx et norsk synspunkt maa vi hilse et arbeide som Mr. Harmer's 



