BOHLIN, UNDERSÖKNINGAR BETRÄFFANDE GASNEBULOSOR. 61 



färgadt band. Ar ljuskällan åter punktformig, t. ex. en fix- 

 stjärna, så ter sig spektrum såsom en schatterad linje. Då 

 emellertid färgerna i en sådan linje är svåra att urskilja, 

 brukar man genom ett särskildt konstgrepp, nämligen an- 

 bringandet af en cylinderlins framför den till användning 

 kommande tuben, åstadkomma, att stjärnans bild blir ut- 

 dragen till en linje och att sålunda dess spektrum erhåller 

 en viss bredd. 



Är ljuskällan hvit, innehållande, såsom t. ex. solen, alla 

 gradationer af färg, så innehåller äfven dess spektrum alla 

 gradationer af färg och kallas då hontinnerligt. Detta är 

 förhållandet med glödande materie, då densamma befinner 

 sig i fast eller ock flytande form. Finnes åter i en ljus- 

 källa blott en färg t. ex. en gul färg, så kommer dess spekt- 

 rum vid ofvannämnda anordning med en springa att fiJrete 

 en och endast en gul linje. En monokromatisk ljuskällas spekt- 

 rum utgöres sålunda af en enda linje. Ar åter en ljuskälla bi- 

 kroniatisk, d. v. s. om den utsänder två och blott två ljussorter, 

 exempelvis ett ljus af gul färg och ett ljus af blå färg, så 

 antager den för blotta ögat en ny färgnyans, i nämnda fall 

 grön. men dess spektrum består då af två och endast två 

 linjer, en gul och en på något afstånd från denna liggande 

 blå linje. Innehåller ljuskällan tre färger, så består dess 

 spektrum af tre linjer o. s. v. Ett dylikt af distinkta ljusa 

 linjer på mörk botten bestående spektrum kallas disJcontinuer- 

 ligt. Glödande materie, som befinner sig i gasformigt till- 

 stånd, har i regeln ett diskontinuerligt spektrum, och ljuset 

 från en gas innehåller alltså ett bestämdt antal distinkta 

 och rena färger. Vi kunna därför med spelitroshopet — det 

 instrument, som tjänar till att sönderdela ljuset i färger — 

 afgöra. huruvida en ljuskälla är gasformig eller icke. I 

 fiirra fallet gifver den nämligen ett diskontinuerligt spektrum 

 (linje-spektrum), i senare fallet ett sammanhängande färg- 

 band, kontinuerligt spektrum. 



Om det ljus, som utskickas från en glödande fast eller 

 flytande kropp, genomgår en gas — såsom t. ex. då ljuset 

 från solens inre genomtränger solens atmosfär — , sä utsläckas 

 eller — som man säger — absorberas vid passagen alla de 

 färger i det genomgående ljuset, som motsvara gasens egna 

 färger. Resultatet häraf blir ett spektrum, som i hufvudsak 

 är kontinuerligt, men i hvilket vissa distinkta färger saknas, 



