BOHLIN, UNDEESÖKNINGAR BETRÄFFANDE GASNEBULOSOR. 65 



vibrationen tillkommer, uppstår en linjetriplett. Af ven sj'-- 

 nas dessa olika strålars polarisationsförhållanden genom den 

 ifrågavarande teorien hafva blifvit nöjaktigt förklarade. 



Vid detta betraktelsesätt angående materiens konsistens 

 i dess minsta delar hafva vi att föreställa oss, att ioner och 

 atomer äfvensom molekylerna äro stadda i oupphörlig rörelse. 

 Huru än dessa rörelser äro beskaffade, så är det tydligt, att 

 desamma åtminstone i medeltal för längre tidsrum måste 

 uppfattas såsom periodiska, ty i annat fall skulle atomerna 

 af skilj as från molekylerna och dessa senare åter skulle ut- 

 träda ur materiens molekylära struktur, hvilket är omöjligt, 

 då vi anse materien oföränderlig. Dessa periodiska rörelser, 

 som vi benämna svängningar, oscillationer eller vibrationer, 

 upptagas af etern, genom hvilken de utbredas i vågor i r3'm- 

 den. Summan af alla under inverkan af en ljuskälla upp- 

 stående etersvängningar kalla vi, från denna synj)unkt sedt, 

 speliirum. 



En kropps tillvarelseform är i väsentlig grad beroende 

 af dess inre molekjdarrörelse. Ar denna så beskaffad, att 

 molekylerna lätt lämna sitt jämviktsläge och därvid kunna 

 röra sig jämförelsevis obehindradt, så säges kroppen befinna 

 sig i gasformigt aggregationstillstånd. Detta tillstånd med- 

 för äfven en större frihet hos atomerna, så att äfven dessa 

 i sina rörelser icke väsentligen hindras af nästliggande mole- 

 k3'ler. Då nu antalet atomer i en molekyl måste förutsättas 

 vara ändligt, så uppstå ett ändligt antal distinkta regel- 

 bundna oscillationer, nämligen en oscillation och således en 

 färg för hvarje slag af svängande atomer, och häraf framgår 

 det med evidens, hvarför gaserna gifva ett diskontinuerligt 

 spektrum, bestående af vissa bestämda ljussorter och spektral- 

 linjer, flera eller färre, men till ändligt antal. 



Det fasta aggregationstillståndet hos en kropp åter be- 

 tingas af en ringa frihet hos molekylerna. De samma kunna 

 icke mera obehindradt lämna sina jämnviktslägen och mäste 

 ömsesidigt undantränga, förhindra och pesturbera hvarandra. 

 De så uppkommande oskillationsrörelserna måste uppenbar- 

 ligen komma att gestalta sig så, att alla möjliga olika per- 

 ioder förekomma och detta i oändligt många skiftningar. 

 Den fasta kroppen kommer därför att utsända en strålkom- 

 plex, i hvilken alla möjliga färger äro representerade, och 

 bör därför gifva — såsom förhållandet i verkligheten är — 



Vetenskaps- Akademi ens Årsbok. 1. 5 



