BOHLIN, UNDERSÖKNINGAR BETRÄFFANDE GASNEBULOSOR. 67 



En afvikande ställning intages emellertid af kometerna 

 och nebulosorna. De förra bestå enligt spektroskopets vitt- 

 nesbörd — och därom kan intet tvifvel mera vara rådande — 

 väsentligen af kolväten i gasformigt tillstånd, då spektrnms 

 hufvudkaraktär utgöres af trenne ljusa band tillhörande nå- 

 got kolväte. En helt annan spektralkaraktär hafva åter de 

 s. k, gasnehulosorna, med hvilka vi här hafva att sysselsätta 

 oss, till hvilka räknas dels en stor klass af s. k. planetarisTia 

 nébulosor af en af rundad, reguljär form, dels äfven vissa 

 större nébulosor af irreguljär form och som i regeln lysa med 

 ett matt ljus, bådadera förekommande hufvudsakligen i vin- 

 tergatans zon. Dessa nebulosors spektrum karaktäriseras 

 nämligen af hufvudsakligen fyra ljusa linjer, h vilkas våg- 

 längder, uttryckta i 0.001 mm., hafva följande värden: 0,5004, 

 0.4957, 0.4361, 0.4341. Understundom är den sistnämnda af 

 dessa linjer icke synlig. 1 andra fall åter uppträda än flera 

 linjer, dock aldrig något synnerligen stort antal. 



De första undersökningar beträffande gasnebulosor här- 

 stamma från den engelske astrofysikern William Huggins, 

 hvilken år 1868 beskrifvit sina iakttagelser härutinnan huf- 

 vudsakligen beträffande den bekanta Orion-nebulosan. Han 

 finner i denna nebulösas spektrum tre ljusa linjer, af hvilka 

 den första och ljusaste, belägen i spektrums gröna del, af 

 honom komparerades med kväfvespektrum och befanns nära 

 koincidera med en af kväfvelinjerna. Dock är denna kväfve- 

 linje dubbel, under det att intet spår till duplicitet kunde 

 upptäckas i nebulosalinjen. Den tredje linjen fann H. full- 

 ständigt öfverensstämma med en af vätets linjer i blått, mot- 

 svarande den FRAUNHOFERska linjen F. På grund af denna 

 linjes något diffusa utseende i nebulosaspektrum antager H. 

 att vätet i nebulosan existerar i något större förtätning än i 

 vakuumröret, som gaf fullkomligt skarpa linjer. Den mel- 

 lersta linjen — ehuru nära öfverensstämmande med en ba- 

 rium-linje å ena och en syre-linje a andra sidan — kunde 

 emellertid icke återföras på något kändt ämne. Huggins' 

 slutsats (Philos. Transactions 1868) är, att gasnebulosorna 

 hufvudsakligen bestå af väte och kväfve. 



Den, som efter Huggins på ett mera ingående sätt stu- 

 derat gasnebulosorna, är numera direktorn för Astrophysi- 

 kalisches Observatorium i Potsdam, H. C. Vogel. Hans obser- 

 vationer utfördes å observatoriet i Bothkamp och publicera- 



