H^^MBERG. SKOGARNES INFLYTANDE PA KLIMATET. i i 



af nederbördsobservationerna, hvilka i de flesta länder, där 

 sådana i längre tid försiggått, äfven i vårt, icke tyda på 

 något aftagande i nederbördens årliga mängd. 



Emellertid äro härvid en mängd omständigheter att taga 

 i betraktande, såsom skogsmarkens förmåga att genomsläppa 

 och magasinera det atmosfäriska vattnet, afdunstningen från 

 marken och trädens kronor, temperaturen m. m. Huru in- 

 vecklad frågan om skogsmarkens inflytande är, framgår bland 

 annat däraf, att medan å ena sidan otaliga fakta anförts för 

 skogens stora betydelse för källbildningen och regleringen af 

 nederbördens afrinning, direkta observationer å andra sidan 

 af Ebermayer och andra ådagalägga, att skogsmarken i rot- 

 regionen är torrare än naken mark, och att skogen således 

 verkar uttorkande. Ett af de nyaste rönen i detta afseende 

 är det, som gjorts af rj^ssen Ototzky under flera år af 1890- 

 talet, särskildt i skogsstepperna i guvernementen Voronesch, 

 Cherson och Saratov, Genom att nedsänka borrör i marken 

 på flera ställen dels inuti skogarne, hvilka utgjordes såväl 

 af barrskog som af löfskog, dels på längre eller kortare af- 

 stånd utanför desamma, kom han till det resultat, att vid 

 lika geologiska förhållanden grundvattennivån är lägre i 

 skogen än på steppen, att depressionen tilltager, när man 

 närmar sig skogen, och att den är större under de äldre 

 träden än under de yngre. 



Det kan emellertid med anledning af Ebermayers observa- 

 tioner anmärkas, att dessa väl gälla flack eller föga sluttande 

 terräng, hvaremot skogen på branta bergsluttningar torde 

 spela största rollen beträfi^ande källbildningen och därstädes 

 vara af obestridlig nytta genom att hindra de lösa jord- 

 lagrens bortsköljande af regnet, flodernas igengrundande och 

 plötsliga öfversvämningar, fördröja snötäckets afsmältning 

 om våren samt att befordra ett jämnare vattentillopp till 

 bäckar och floder. 



Den i växternas och trädens organer och väfnader ut- 

 vecklade värmen är så svag, att den icke utöfvar något 

 märkbart inflytande på deras värmeförhållanden. Skogens 

 temperatur lånas därför utifrån och bestämmes dels af sol- 

 strålningen, dels af den nattliga utstrålningen från trädens 

 kronor, dels af den omgifvande luftens temperatur, dels slut- 

 ligen af den afkylning, som uppkommer till följd af afdunst- 

 ningen från den mer eller mindre fuktiga marken samt från 



