HAMBERa. SKOGARNES INFLYTANDE PÅ KLIMATET. 81 



V2 och 1 meters djup under träden om \dntern obetydligt 

 högre, men midt i sommaren öfver 3 grader lägre än på fria 

 platser och på slätterna. Detta är tydligen en följd af den 

 bristande solstrålningen på skogsmarken, hvarigenom denna 

 långsammare uppvärmes och tjäle och snö senare bortsmälta. 

 Jämför man däremot fria platser i skogen med slätten, är, 

 under i öfrigt lika förhållanden, olikheten i markens tem- 

 peratur ytterst obetydlig. 



Den halt af vattenånga, som luften innehåller, förskrif- 

 ver sig som bekant till allra största delen från världshafven, 

 hvilka upptaga ^'i af jordklotets yta. Inom tropikerna upp- 

 går den till omkring 20 mm., i ångtryck räknadt, och kan 

 stiga ända till 30. I våra trakter är den i medeltal endast 

 omkring 6, större om sommaren, mindre om vintern, och 

 endast under en het, kvalmig julidag kan den närma sig till 

 20 mm. Fuktighetsprocenten, som flerstädes i de heta trak- 

 terna håller sig omkring 80, är hos oss mycket växlande och 

 kan någon gång nedgå ända till 15. I öknarne, som vanligen 

 ligga på läsidan af bergskedjor eller på krönet af höglands- 

 platåer, och till hvilka hafsluften icke inkommer, förrän 

 den blifvit uttorkad genom kondensationen mot bergens sidor 

 eller på annat sätt, är såväl den absoluta som den relativa 

 fuktigheten ytterst låg. Så anför Woeikov, att i öknen utan- 

 för Xukuss (söder om sjön Aral) den absoluta fuktigheten en 

 sommareftermiddag var 6 mm. och den relativa endast 12 

 proc; temperaturen var samtidigt +37°. I oasen däremot 

 hade den konstgjorda bevattningen förökat den absoluta fuk- 

 tigheten till 10.9 mm., den relativa till 20 proc. samt sänkt 

 temperaturen till -f- 32.9'. 



Sist anförda exempel kan tjäna som illustration på det 

 lokala inflytandet af en fuktighetskälla på luftens fuktighet 

 i en af jordens varmaste trakter och bekräftar den allmänna 

 åsikten, att i dylika länder skogen genom sin starka af- 

 dunstning höjer luftens fuktighetshalt. I tempererade och 

 nordliga trakter äro dylika lokala inflytanden på den abso- 

 luta fuktigheten mindre lätta att påvisa. Att större sjöar 

 utöfva ett sådant, därpå skulle nog flera exempel kunna an- 

 föras, icke minst från vårt land. Men då det gäller svagare 

 fuktighetskällor, såsom små sjöar, kärr och särskildt skogar, 

 gifva instrumenten mindre bestämda svar. Orsaken härtill 

 ligger till någon del däruti, att det hittills använda sättet 



Vetenshaiis- Akademiens Årsbok. 1. o 



