HAJIBERG. SKOGARNES INFLYTANDE PÅ KLIMATET. 83 



skog och slätt. Däraf förklaras den större hygroskopiska 

 fuktigheten i skogsmarkens öfversta lager. Skogen hämtar 

 ock sitt vatten mera frän djupet för att genom trädens 

 kronor åter aflämna det till atmosfären; fältens örtvegetation 

 sin mera frän ytan. Huruvida, i stort sedt, skogen i våra 

 trakter lämnar något större bidrag till atmosfärens vatten- 

 halt än vanlig gräsbeväxt eller odlad mark, såsom förhål- 

 landet är i varma och torra länder, låter emellertid icke med 

 säkerhet afgöra sig. Att, i fall ett sådant öfverskott möj- 

 ligen förefinnes, detta emellertid måste vara ganska obe- 

 tydligt i jämförelse med de förråd af vattenånga, som till- 

 föras frän andra fuktighetskällor, såsom världshafven och 

 sjöarne, torde bäst framgå af det förut anförda resultatet af 

 observationerna öfver luftens fuktighetshalt i skog och på 

 slätt. Såväl af detta som af andra skäl torde därför den 

 åsikt, att skogen genom en riklig tillförsel till atmosfären 

 af vattenånga skulle i afsevärd mån föröka nederbörden i 

 ett land med tempereradt eller kallt klimat, hafva föga ut- 

 sikt att vinna bekräftelse. 



Af de undersökningar rörande skogens inflytande på 

 regnmängden, som blifvit utförda i varmare länder, vilja vi 

 här särskildt omnämna Blanfords i Indien. På en areal af 

 omkring 61,000 engelska kvadratmil i det inre af södra Indien 

 hade före 1875 genom en egendomlig plägsed hos infödingarue 

 skogen till största delen uthuggits, men genom regeringens 

 kraftiga ingripande undertrycktes denna plägsed, och hela 

 den stora ytan betäcktes småningom åter med skog. Genom 

 en lycklig tillfällighet fanns såväl inom detta område som 

 utanför detsamma ett betydligt antal nederbördsstationer, 

 hvilka varit i oafbruten verksamhet såväl under en del af 

 den skoglösa tiden som under den därefter följande återväxt- 

 tiden. Det befanns då, vid en jämförelse mellan regn- 

 mängden inom området ifråga under ett tiotal år före och 

 ett tiotal efter 1875 och den i den omkring liggande trakten, 

 att mängden under aterväxttiden alltjämt tilltog, och att 

 förökningen under det senare årtiondet belöpte sig till i 

 medeltal icke mindre än 12 procent; sista året, 1883, var 

 regnmängden till och med 20 proc. större än 1875. Af dessa 

 observationer, sammanställda med andra dylika, synes man 

 kunna sluta till, att inom tropikerna skogen förmår att stegra 

 nederbördsmängden. 



