86 VETENSKAPS-AKADEMIENS ÅRSBOK. 



i större skogstrakter i olika delar af landet, efter behöriga 

 korrektioner, under maj — oktober i medeltal per station och 

 af flera år var något öfver o proc. större än motsvarande medel- 

 mängd pa 32 korresponderande slättstationer. Skogstillgången 

 på de förra var inom en radie af 2.5 kilometer i medeltal 

 57.8 proc, på de senare 17. o; skillnaden i skogsprocent så- 

 ledes 40.8. Af en mängd enskilda fall vill det emellertid 

 synas, att där den regnförande vinden kommer från en jämn 

 yta, såsom ett haf, en större insjö eller en vidsträckt slätt, 

 och träffar en skogstrakt, den procentiska förökningen i regn- 

 mängden öfverstiger icke obetydligt nyssnämnda medelvärde, 

 o proc. Detsamma är äfven händelsen med skog på berg. 

 Däremot kan icke sägas, att i torr väderlek, då regn är be- 

 höfligt, skogen är i stånd att i nämnvärd mån framkalla 

 sådant. 



Orsaken till den nämnda lilla förökningen i nederbörds- 

 mängden torde vara trefaldig. För det första framkallar 

 skogen, liksom hvarje annat lokalt vindskydd, inom mindre 

 afstånd relativt Ingna områden, där nederbörden nedfaller i 

 något större mängd än på de blåsiga slätterna; för det andra, 

 då en regnförande vind träffar en skogbeväxt trakt, lyftes 

 den i höjden så mycket som svarar mot trädens medelhöjd, 

 hvarigenom afkylning och kondensation blir en följd; och 

 för det tredje måste skogen presentera en större friktion mot 

 luftströmmen än slät mark, hvarigenom luften erhåller täta 

 impulser till uppstigande rörelser, och däraf blir ock en för- 

 ökad utfällning af vattenånga en följd, 



Regnmängden under trädens kronor är betydligt mindre 

 än den som uppsamlas vid trädtopparne eller på de fria plat- 

 serna, och äfven mindre än den på slätterna. På mycket 

 täta ställen i granskog nedkommer under den varmare års- 

 tiden i medeltal endast V^ — ^/3 af den regnmängd, som träffar 

 trädkronorna. Den relativt största förlusten drabbar de små 

 regnfallen. 



Den mängd snö, som faller på själfva skogsmarken under 

 träden, är naturligtvis liksom regnet beroende af skogens 

 täthet och sannolikt till någon del äfven af dess art. I en 

 tämligen tät skog är den säkerligen icke obetydligt mindre 

 än på slätten. Detta hindrar icke, att snötäcket i våra 

 skogar till följd af den svagare afdunstningen i skogen, den 

 bristande solstrålningen och snöns däraf förorsakade lång- 



