SJÖSTEDT, TERMITERNA OCH DERAS BIOLOGI. 93 



I deras ställe äga de en stor körtel, som genom det 

 noslikt utdragna hufvudets spets afsöndrar en skarp vätska, 

 med kvilken de försvara sig. 



Den viktigaste rollen inom termitsamhällena tillkommer 

 de bevingade, iniagines, som efter svärmningen grundlägga 

 nya kolonier. 



I olikhet med de vanligen blinda arbetarne och solda- 

 terna äro de alltid försedda med väl utvecklade ögon. 



Termiterna äro nästan alltid nattdjur, och deras svärm- 

 ning infaller i tropikerna vanligen i början af regntiden nå- 

 gon afton efter de första regiifallen. De i jorden boende 

 arterna hafva därvid ingen svårighet att ur sina gångar 

 komma fram i det fria. 



Men huru kunna de svaga, bevingade formerna af de 

 arter, som lefva inuti fasta, ofta stenhårda bon, komma ut ur 

 dessa pa alla sidor tillslutna fängelser? 



Visserligen kunde man förmoda, att de borrade' sig fram 

 ur jorden kring dessa eller hade nog kraft att sönderbryta 

 de rätt tunna väggarna på de från boet at skilda håll ut- 

 gående täckta tunnelliknande gångarna, men samstämmiga 

 iakttagelser hafva visat, att svärmningen sker från själfva 

 boet. 



Här är det arbetarne, som med sina kraftiga mandibler 

 komma de svaga bevingade djuren till hjälp. Då tiden för 

 svärmningen är inne, röra sig de bevingade oroligt i gångar 

 och rum. Arbetarne br^^ta då plötsligt sönder väggarna pä 

 skilda ställen, och ur dessa öppningar störta i våldsam träng- 

 sel de bevingade skarorna fram, höja sig fladdrande i luften, 

 där den oaf brutna, strömmen af upps värmande insekter med 

 deras stora, hälft genomskinliga vingar på afståud ter sig 

 som en uppstigande rökpelare. Detta gäller isjmnerhet de 

 större formerna; de mindre hafva ej så mycket observerats 

 vid svärmningen. 



Sedan de bevingade lämnat boet, tillsluta arbetarne åter 

 de uppbrutna väggarna. 



Men termiternas lif som bevingade varelser, då de fritt 

 kunna vimla omkring i luften, är af kort varaktighet. 



Knappt ha de tunna vingarna höjt dem några meter upp 

 i luften, förr än man ser den ena termiten efter den andra 

 störta till marken. Vingarna äro nämligen vid basen i en 

 linje tvärs öfver mycket tunna, hvarför desamma vid bero- 



