- BIOGRAFIER. — R. RUBENSON. 125 



haft att ansvara för. Vetenskaps-akademiens protokoller 

 samt de utlåtanden, inlagor och berättelser, som han till 

 nämnda akademi under årens lopp inlämnat, torde emeller- 

 tid i detta afseende vara en god källa för upplysningars vin- 

 nande. 



RuBENSONS verksamhet vid ]\Ieteorologiska Centralanstal- 

 ten jämte den han utöfvade i Upsala sammanfaller med tiden 

 för den moderna meteorologiens uppkomst och hittills snabba 

 utveckling. Och under nydaningsprocessen såväl af själfva 

 vetenskapen som af dess praktiska tillämpningar tillkom det 

 honom, liksom h varje annan chef i hans ställning, att noga 

 gifva akt på tidens tecken, att organisera och reorganisera, 

 då det var af nöden, men ock att vakta sig för brådstörtade 

 steg pä de nya vägarna. Han var med om den synoptiska 

 meteorologiens första framträdande med telegrafens tillhjälp, 

 han fröjdade sig som andra ät dess landvinningar, men han 

 fick också upplefva den tid, då de nya metoderna nått grän- 

 ser, som synas vara svåra att öfverskrida, och hvilken nu i 

 sin tur väntar på nya uppslag. Sådana börja äfven skymta 

 fram. Och att den gamle och på ålderdomen sjuklige man- 

 nen ännu hade öga för vetenskapens framsteg och hvad som 

 på sista tiden presterats såväl i utlandet som af yngre sven- 

 ska vetenskapsidkare, därom vittnar hans så sent som den 

 31 mars 1901 på Vetenskaps-akademiens högtidsdag hållna 

 föredrag om Xyare undersökningar öfver de meteorologiska 

 förhållandena i de högre luftlagren. 



]\råtte det icke anses vara förmätet af den, som under 

 större delen af Rubexsons ämbetstid stått vid hans sida, att 

 såsom sin mening uttala, att hans ämbetsåtgärder förestaf- 

 vades af en klar, själfständig och lidelsefri uppfattning af de 

 föreliggande frågornas innebörd samt af klokhet och huma- 

 nitet. 



Såsom enskild person kvarlämnar Rfbexson minnet af 

 den bildade, vänlige, glade och flärdlöse mannen, som hade 

 svårt att tro någon om ondt, hos hvilken man förnam så 

 litet af det egna jaget, men så mycket mer af en godhjärtad 

 personlighet. 



