RESEBERÄTTELSE. llo 



I morfologiskt och biologiskt hänseende hafva flera till denna 

 familj hörande växter, t. ex. Clitoria, Barbiera och Harpa- 

 lyce, visat sig synnerligen intressanta. Ett särskildt om- 

 nämnande förtjänar släktet Bauhinia, som i Måtto Grosso är 

 ovanligt rikt företrädt. Bentham har nppenbarligen förfogat 

 öfver ett allt för ringa och för dåligt konserveradt material 

 — den största i Brasilien förekommande gruppen, Pauletia, 

 har nattblommor, som måste konserveras i sprit eller någon 

 annan vätska — för att kunna utreda hithörande arter. Stu- 

 dier i naturen ha därför bringat i dagen mycket nytt. 



Dessa exempel äro anförda för att antyda riktningen och 

 resultaten af mitt arbete på det systematiska området. Att 

 lång tid kommer att förflyta, innan dessa resultat kunna 

 fullständigt föreligga i tryck, behöfver ej framhållas. Endast 

 ^n mindre uppsats med titeln »Beiträge zur Kenntnis der 

 siidamerikanischen Aristolochiaceen» är nu i manuskript färdig 

 och föreslagen till införande i Akademiens Arkiv för Botanik. 



Bland allmänna morfologiska och hioloc/isla frår/or, som 

 varit föremål för min uppmärksamhet, må nämnas vedväx- 

 ternas skottbyggnad och skottut vecklin g. Två eller flera 

 skottgenerationer under samma vegetationsperiod eller, kanske 

 riktigare uttryckt, förgrenade årsskott äro vanliga företeelser 

 hos brasilianska träd och buskar. Föreställningen om peren- 

 nerande blad hos dessa växter, hvilken helt säkert till en 

 betydlig del beror därpå, att man förbisett nämnda förhål- 

 lande, har visat sig vara, åtminstone hvad Måtto Grosso be- 

 träffar, i de flesta fall oriktis'. Jaor Ivckades icke anträffa 

 något enda dikotyledont träd, hos hvilket samma blad fun- 

 gerar under två hela vegetationsperioder. 



Tiderna för blomning, fruktmognad, löfsprickning och 

 löffällning hafva noggrant antecknats; och i Måtto Grosso, 

 där en skarpt utpräglad skillnad förefinnes mellan en torr- 

 och en regnperiod, har särskildt afseende fästats vid de frukt- 

 typer, som under de särskilda årstiderna äro förhärskande. 

 Ät ornithofila blommor har uppmärksamhet ägnats, och har 

 jag därvid kunnat påvisa, att i vissa fall af förmodad orni- 

 thofili, t. ex. hos Marcgravicéerna, kolibris icke spela någon 

 roll vid pollentransporten; de kunna till och med genom in- 

 brott bereda sig tillträde till blommans inre, utan att komma 

 i någon som helst beröring med ståndarknapparne och märket 

 (ii. ex. hos vissa Tecom a-arter och en Odontadenia). 



Vetenskapsahademlens Årsbok. 2. o 



