120 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 



icke ens potatis. Kort efter framkomsten hit började regnet 

 igen och detta höll sedan i sig under tiden för min vistelse 

 här. Att under dylika förhållanden stanna kvar här någon 

 dag var uppenbarligen intet skäl. Jag längtade att fortast 

 möjligt komma längre söderut och afreste därför följande dag 

 vid 2-tiden på e. m. med båt öfver Stora Umvatten till Stri- 

 masunds fjällstuga, 2 V* mils rodd, dit ankomsten skedde kl. 

 ^/2 7 på kvällen. Ungefär V2 mil från Umbugten passeras 

 riksgränsen, och befann jag mig därför nu i Sverige. Färden 

 var långt ifrån behaglig, blåste och regnade gjorde det, rundt 

 omkring stodo höga snöfjäll, bl. a. sågos de vilda Oxtinderne 

 på norska sidan, och under och omkring en var det iskalla 

 vattnet — jag fick prof va på, att man icke alldeles okritiskt 

 bör följa turistskribenters råd af en möjligast lätt och enkel 

 ekipering för sin kroppshydda under sådana färder, ty kylan 

 kändes verkligen inträngande. Tack vare den vänlighet, som 

 här i Strimasund visades mig af ingeniör Knut Lidblom från 

 Umeå, hvilken hade anländt hit föregående dag och för de 

 närmaste veckorna tagit sin station härstädes i och för af- 

 vittringsarbeten i trakten, var jag snart åter rekreerad. Af 

 honom, som nu under 10:e sommaren uppehöll sig här uppe i 

 Lycksele lappmark, erhöll jag en mängd goda råd och upp- 

 lysningar för fortsättningen af min resa, af hvilka jag sedan 

 hade mycken nytta. 



Den 3 juli fortsatte jag på morgonen färden, 1 ^/4 mil, 

 på Öfver- Uman till Umfors nybygge. Här hade jag ämnat, 

 följande prof. Bohemans råd i hans reseberättelse (anf. st. sid. 

 23), att taga min hufvudstation. Men, såsom redan ingeniör 

 Lidblom hade förutsagt mig, visade detta sig vara omöjligt 

 nu åtminstone, emedan de fyra nybyggare, som här finnas, 

 hade alla sin lilla stuga (jämförliga med de anspråkslösaste 

 torpstugor neråt landet, t. ex. i Värmland) full af arbetare, 

 hvilka här inkvarterat sig under tiden för den i trakten just 

 nu pågående anläggningen af den nya vägen från Tärna by 

 till Öfver- Umans strand (Umfors). Emellertid aftalade jag 

 vid detta tillfälle med Johan Peter Nilsson därstädes, den 

 ende nybyggare som sades äga en kammare att tillgå utöf- 

 ver husets eljes enda rum, om att få inlogera mig hos honom 

 senare på sommaren i och för undersökningar i trakten. Så- 

 som redan nu kan nämnas, yppade sig härtill tyvärr aldrig 

 något tillfälle, enär vägarbetet, som skulle vara färdigt och 



