RESEBERÄTTELSE. 121 



afsynadt den 15 juli, ännu vid min afresa frän orten icke 

 var slutfördt. Denna väganläggning var mig öfver hufvud 

 under min resa till stort men, såsom framgår äfven af det 

 följande. 



Jag fortsatte så, efter en timmes uppehåll, till Klippen, 

 1 ^4 mil, som måste passeras till fots. Tvenue af ingen. Lid- 

 bloms karlar, som medföljt från Strimasund, medföljde fort- 

 farande för transporten af mina saker. Vägen var på sina 

 ställen rätt svår att passera på grund däraf att vägtrummor 

 m. m. öfver bäckar och älfvar ännu flerstädes saknades. Som 

 vädret emellertid var soligt och godt, var strykhåfven möj- 

 ligast ofta i verksamhet, och jag lyckades insamla flera Ple- 

 copterer, ett par Bomhi m. m. Af ven här vid Klippen, där 

 schaktmästaren O. Sander, som hade ledningen af väganlägg- 

 ningen om händer, för sommaren var bosatt, visade det sig 

 af samma anledning som vid Umfors omöjligt att för närva- 

 rande taga sitt uppehåll. 



De '^'^ mil, som ännu återstodo fram till Björkfors. till- 

 ryggalades i båt på Urnan (Ume älf), hvarunder man har att 

 till fots passera en liten märka vid Öyterbäckens utlopp. 



Vid ^2 8-tiden på kvällen skedde framkomsten till Björk- 

 fors. Jag fick här, såsom ingen. Lidblom hade ställt i utsikt, 

 ett godt logi hos kommunalstämmoordföranden Johan Berg- 

 lund och hade sedan under hela tiden för min vistelse i Tärna 

 min hufvudstation förlagd här. Björkfors lämpade sig ock, 

 håller jag före, synnerligen väl därtill, för mitt speciella 

 ändamål säkerligen bättre t. o. m. än både Umfors och Klip- 

 pen, beläget som det är strax vid Ume älf. som här just ut- 

 vidgar sig till en mindre sjö, och med flera nedfallande bergs- 

 bäckar i närmaste grannskap samt med jämförelsevis lätt 

 tillträde till kringliggande vattensystem: Tängvattnet, A^estan- 

 sjö, Jovattnen, Björkvattnet m. fl. sjöar. Björkfors utgör den 

 förnämsta byn i Tärna socken och har den största arealen 

 uppodlad mark, dock odlas endast potatis, hvarförutom en 

 ymnig grässkörd erhålles å myrängarna. Vintern hade här 

 i Tärna varit ovanligt rik på nederbörd och snön hade pac- 

 kat sig i väldiga drifvor, hvilket hade med sig, att våren 

 var ovanligt sen och kall här, och det var, sades det, först 

 under den sista veckan före min ankomst som det egentligen 

 hade börjat blifva grönt. Öfverallt på de omgif vande fjällen, 

 som här resa sig ganska höga och imponerande — Stuorevare, 



