BIOGRAFIER. — JOHAN GUSTAF WIBORGH. 151 



ägnade han frän den stunden åt dess tjänst lejonparten af sin 

 håg och sina krafter, äfven om han, såsom förut antydts, ännu en 

 följd af år bibehöll sin lärarebefattning vid Filipstads bergs- 

 skola, en anordning som möjliggjordes därigenom, att hans 

 undervisning där begränsades till en kortare del af året. Under 

 den tid, som nu närmast följde, utvecklade Wiborgh vid sidan af 

 sina lärarebestyr en liflig och framgångsrik vetenskaplig verk- 

 samhet: det kolorimetriska svafvelprofvet för järn och den 

 voly metriska metoden för bestämmande af järnets kolhalt 

 äfvensom den första konstruktionen af luftpyrometern utar- 

 betades samtliga under 1880-talets senare hälft och förskaffade 

 sin upphofsman inom kort ett berättigadt erkännande äfven 

 från utländska fackkretsar. Då sedermera i början af 1890- 

 talet den dittillsvarande professorn i metallurgi och hyttkonst 

 vid tekniska högskolan befordrades till generaldirektör och 

 chef för k. kommerskollegium, var Wiborgh närmast att blifva 

 den lediga lärostolens innehafvare. Hans professorsfullmakt 

 är daterad den 27 maj 1892. Medan han som lektor under- 

 visat i bergskemi och öfriga metallers metallurgi utom 

 järnets, öfvertog han som professor undervisningen i järnets 

 metallurgi. Därjämte blef han 1893 föreståndare för tekniska 

 högskolans fackskola för bergsvetenskap och 1896 inspektor 

 för samma högskolas materialprofningsanstalt. 



Bland öfriga uppdrag, som under senare tid kommo 

 honom till del, må anföras, att han under en kortare tid i 

 egenskap af adjungerad deltog i den s. k. apatitkommissionen, 

 hvilket så till vida blef af betydelse, som han härigenom 

 leddes till en af sina viktigaste uppfinningar: nämligen af 

 »wiborghsfosfatet». Han var 1893 ordförande i Svenska tek- 

 nologf öreningens af delning för kemi och bergsvetenskap samt 

 från 1899 till sin död ordförande i Stockholms Naturveten- 

 skapliga förening. Vid allmänna konst- och industriutställ- 

 ningen i Stockholm 1897 fungerade han som juryman. 



Ett offentligt erkännande för hans framstående veten- 

 skapliga förtjänster kom honom till del, då han den 8 mars 

 1899 invaldes till ledamot af Vetenskapsakademiens åttonde 

 Mass. Nordstjärneordens riddarkors hade han året förut 

 erhållit. 



Wiborgh ägde en öppen Ijlick för betydelsen af studie- 

 resor i främmande länder och begagnade sig allt ifrån ung- 



