152 VETENSKAPS-AKADEMIENS ÅRSBOK. 1904. 



domen ända till sina sista år liitigt af detta medel till ut- 

 bildning. Redan 1869 efter nyligen fullbordade studier i 

 hemlandet företog han med understöd från Järnkontoret under 

 juli och augusti månader en resa till Rhenprovinserua för 

 att studera »framställandet af manganhaltigt tackjärn, de 

 därtill använda malmernas natur och förekomstsätt samt^ 

 såvidt möjligt vore, de ekonomiska förhållanden, under hvilka 

 tackjärnsblåsuingen där äger rum». Två år senare (1871) 

 sattes han genom understöd dels från Järnkontoret, dels från 

 en enskild bruksägare (grefve C. J. v. Hermanson) i tillfälle 

 att i England och Skottland grundligt studera gjutstålsfa- 

 brikationen samt tillverkningen af eldfasta materialer, sär- 

 skildt s. k. Dinastegel. Hans frånvaro frän hemlandet räckte 

 denna gång omkr. 9 månader. Ar 1879, således kort tid 

 efter sedan han tillträdt bergsvärdietjänsten i Sala, genom- 

 reste han med understöd af statsmedel Harz, Rhenprovinserna,, 

 Sachsen, Böhmen och Steiermark samt besökte äfven Kongs- 

 berg i Norge, allt i afsikt »att studera anriknings- och bly- 

 smältningsprocesser samt silfrets metallurgi i allmänhet», 

 hvaröfver han vid hemkomsten afgaf underd. berättelse till 

 k. kommers kollegium. Är 1889 reste han i Tyskland och 

 Österrike och tog därvid bl. a. närmare kännedom om bly- 

 och silfververken Friedrichshiitte i Oberschlesien samt om 

 framställningen af vattengas och dess användning för metal- 

 lurgiska ändamål. Ar 1899 företog han en resa genom Fin- 

 land till Ryssland, dit han kallats för att i egenskap af sak- 

 kunnig afgifva utlåtande i en praktiskt metallurgisk fråga. 

 Följande år besökte han världsutställningen i Paris och 

 bereste vid samma tillfälle Tyskland, Österrike och Schweiz. 

 Slutligen bevistade han 1901 på uppdrag af Järnkontoret och 

 för materialprofningsanstaltens räkning utställningen i Buda- 

 pest, där han fungerade som hederspresident. 



WiBORGHS vetenskapliga verksamhet utmärkes genomgå- 

 ende af en utprägladt praktisk läggning, som framträder i 

 hans arbeten inom den analytiska kemien och den tilläm- 

 pade fysiken likaväl som inom den egentliga metallurgien. 

 Några få exempel må vara tillfyllest för att känneteckna 

 arten af hans alstring. 



I betraktande af järnhandteringens stora betydelse för 

 vårt land är det lätt förklarligt, att svenska forskare städse 



