MINNESVÅRDEN ÖFVER A. F, REGNELL. 163 



i Stockholm efter af professor I. Clason uppgjord ritning ut- 

 föra en helpolerad minnesvård af granit. Denna blef färdig 

 i slutet af 1901 och afsändes då, söndertagen i fyra af del- 

 ningar, öfver Göteborg och Hamburg till Santos i Brasilien. 

 Därifrån fördes den utan svårighet till Pocos de Caldas, som 

 är järnvägens slutpunkt. Forslandet landvägen på hjuldon 

 från Pocos fram till Caldas vållade däremot, isynnerhet med 

 afseende på det största stenblocket, så stora svårigheter och 

 så mycket dröjsmål, att alla delarna af vården först i början 

 af år 1903 lyckligen voro framme i Caldas. Nu återstod 

 emellertid vårdens uppsättning, hvartill de af Caldas kom- 

 mun anslagna medlen befunnos otillräckliga. Oaktadt väl- 

 villig medverkan af Herr L. Westin och en för detta ända- 

 mål i Caldas tillsatt kommitté blef därföre grafvårdens full- 

 bordande flere månader fördröjdt, tilldess densamma, tack 

 vare svensk-norske generalkonsuln i Rio Janeiro I. M. Bol- 

 stad's energiska ingripande, i september 1903 upprestes. Detta 

 jämte grundläggning m. m. vållade en ytterligare utgift af 

 1,730 kronor, hvilken summa sedan här i Sverige anskaffades. 



Om själfva aftäckningen af monumentet lämnar general- 

 konsul BoLSTAD i bref till professor Fries följande utförliga 

 och lifliga skildring: 



»Den 1 oktober på kvällen erhöll jag från Dr Pedro 

 Sanchez i Pocos de Caldas det öfverenskomna telegrammet: 

 »Prompto, felicitacöes.» Jag beslöt att nästa dag göra resan 

 till Caldas och se monumentet färdigt. På kvällen den 2 

 oktober af reste jag till Säo Paulo efter att hafva underrättat 

 Dr Sanchez om min ankomst och sändt telegram till LAURENgo 

 Westin i Sao Joao da Boa Vista och till vicekonsul Löfgren 

 i Sao Paulo. Den senare fick telegrammet för sent för att 

 tänka på att medfölja, men sade mig sedermera, att han gärna 

 skulle medföljt, om han haft litet tid på sig att blifva i ord- 

 ning. Westin syntes ej till vid stationen Sao Joao da Boa 

 Vista, ^ och har han, som är rätt gammal, således antagligen 

 varit hindrad att resa eller att sända sonen i sitt ställe. 



Jag kom fram till Sao Paulo på f. m. den 3. Jag 

 träffade där Herr Gr. Edwall, anställd i »Commissäo geogra- 

 phica e geologica*, hvilken med mycket intresse omfattat 

 Regnells minne, själf varit i Caldas och med där insamladt 

 material nog kommer att skrifva en liten minnesteckning 



' Telegrammet hade gått till orätt ställe. 



