172 VETENSKAPS-AKADEMIENS ÅKSBOK. 1904. 



därpå tal för Caldas, för Brasilien, för närvarande honoratiores 

 och af dessa för Sverige, för kommittén ocli för mig. Prästen 

 fick sitt särskilda lilla tal, hvarmed han blef nöjd, och då 

 jag lämnade honom 50 milreis till hans fattiga, blefvo vi 

 utmärkta vänner. Kl. 2 var den lilla festen slut och vi 

 skildes åt, alla såsom det tycktes nöjda med den i all dess 

 enkelhet. Domaren skulle bort på en resa, som han helt 

 älskvärdt uppskjutit några timmar. Jag bytte dräkt, packade, 

 tog afsked af det snälla folket i Hotel Candinho och började 

 återfärden till Pocos. 



Flaggan lämnade jag kvar hos domaren, för att den hvar 

 8 juni skulle kunna hissas vid Regnelis gamla hus, som 

 nu stod tomt, eller vid hospitalet, hvarest hans porträtt 

 hänger. Vi talade äfven om ett förslag att på hans hus 

 sätta en minnesplåt, som angåfve, att han bott där samt 

 innehölle hans födelseår och dödsår. Det öfvenenskoras äfven, 

 att jag skulle öfversända svenska folksången, så att den 

 kunde instuderas af musikanter i staden till en eventuel 

 minnesfest öfver Regnell den 8 juni. 



Det var rörande höra folket i Caldas, hög som låg, om- 

 tala Regnell med värme och sympati; ej minst hans ex- 

 slafvar, hvilka han frigaf någon tid före sin död. Han var 

 alltid god emot dem och de hade honom tydligen i kärt 

 minne. Jag talade med Gabriel Adaosinho och, efter hvad 

 jag tror, Domiciano. Pedro, Rita och Maria Julia (hus- 

 hållerskan) kunde ej vara närvarande. 



Kl. ^/2 3 lämnade jag Caldas och ankom kl. ^/2 9 i mån- 

 sken till Pof;os de Caldas. Dr Sanchez var bortkallad till 

 en sjuk och först nästa morgon kunde jag således berätta 

 om högtidligheten i Caldas och om att hans tal var uppläst, 

 hvilket naturligtvis var honom angenämt, enär han haft 

 farhågor för klerikal intolerans. 



Den 6 kl. 9 fortsatte jag med järnvägen och kom kl. 

 ^/2 9 på kvällen till Såo Paulo. Efter en angenäm samvaro 

 med herrar Löfgren, Edwall, Boy och Ekman fortsatte jag 

 nästa kväll med nattåget till Rio och var åter hemma den 

 8 på morgonen.» 



