BIOGRAFIER. — PETER ARTEDI. 11 



andra, om livad de senast lärt hvar och en i sin stad. Där 

 framliöllos de olika auktorernas skilda meningar och uppgifter, 

 nya teorier framkastades och kritiserades, vederlades eller fingo 

 giltighet. De båda unga forskarnes olika lynne och begåfning 

 kompletterade hvarandra på ett synnerligen gynnsamt sätt. 

 LiMN^us "liten, yr, hastig, kvick", såsom han karaktäriserat 

 sig själf under ungdomsåren, hade säkerligen mycket lifligare 

 fantasi och var därför lätt färdig med nya hugskott eller teo- 

 rier, under det att den något säflige Arct^edius var mera 

 betänksam och alltid skarpt logisk i sina omdömen. Det hände 

 ju därför ofta, att den senare "log åt vännen" och med logi- 

 kens skarpa trädgärdsmästarsax afklippte de alltför frodigt 

 växande skotten på den förres fantasiträd. Men som en klok 

 beskärning ökar trädets krafter och kommer det att utveckla 

 rikligare med frukt, så verkade Arct^dii obevekliga, men på 

 samma gång alltid hofsamma och vänliga kritik på Linn.i;i 

 vetenskapliga utbildning och bidrog nog ej oväsentligt till att 

 hos honom utdana de befintliga stora anlagen särskildt, för så 

 vidt systematiseringen angår. Ty Arct.edii egna anlag voro 

 just i detta afseende framstående såsom hela hans vetenskapliga 

 verksamhet ådagalägger. Men å andra sidan behöfde Arct.edius. 

 som var "sen, alfvarsam", antagligen en sådan stimulus, som 

 LiNN^i sprudlande idérikedom bjöd. På samma gång gaf äf- 

 venledes den muntre och litlige småländningen med af sin 

 ungdomsglädjes vårsol åt den allvarsamme och tungsinnte norr- 

 ländningen. De passade således utmärkt för hvarandra i alla 

 afseenden, dessa båda, och deras samarbete och kamratlif under 

 studenttiden bar säkerligen frukter i deras kommande arbeten. 

 Om Arct^dii deltagande i student- och nationslifvet är ej 

 mycket bekant, men några spridda bidrag till kännedomen 

 härom ha dock kunnat utletas ur "Acta Nationis Angerman- 

 Tiicse" ^. Den första uppgift om honom, som där förekommer, 

 lyder: "A:o 1724 d. 10 X:br. Absolverades Dn Petrus Arctae- 

 dius med samtel. Herrar landsmännenas samtycke, efter 6 

 Avickors opvacbtning, de återstående 10 wickor betaltes med 

 1 Carol. om wickan." Detta betyder att nämnda dag Argt^dius 

 ■delvis mot lösepenning slapp ifrån novitiernas föga tilltalande 

 "opvachtnings" -plikt mot kuratorer och äldre landsmän, d. v. s. 

 att passa på dem och för deras räkning utföra diverse uppdrag 



^ Bibliotekarien L. Bygdéx har godlietsfullt ställt dessa till mitt förfugande. 



