BIOGKAFIEK. — PETER ARTEDI. 21 



vägrade att gå in härpå. Linn^us gick då till Seba och bad 

 denne, som borde varit närmast därtill, att han som en gärd 

 af kristlig kärlek skulle lösa Artedi's kvarlåtenskap jämte 

 manuskripten och behålla dem, till dess att Linn.eus hunne 

 skaffa medel hemifrån Sverige. Han var nämligen ängslig, att 

 manuskripten skulle skingras, emedan värden hotade att sälja 

 dem på offentlig auktion hvilken dag som helst. Men den rike 

 mannen gjorde diverse undanflykter och sade sig ej vidare 

 vilja blanda sig i några affärer. Han till och med sökte öfver- 

 tyga LiNN^us, att det vore bäst, om manuskripten finge gå 

 på auktion, ty det fanns ej någon i Amsterdam, som brydde 

 sig om dylika anteckningar, och på sådant sätt skulle Seba 

 säkert få dem i sitt våld allesammans och när det väl skett, 

 hade han intet emoi, att Linn^us finge taga del af dem. Med 

 rätta ansåg emellertid denne, att ett sådant råd var "utrinque 

 cornutum, anceps et periculosum" och i sin förtviflan vände 

 han sig till sin nyförvärfvade vän och mäcenat Georg Clifford\ 

 Så snart denne fått saken framställd för sig, utbetalade han 

 genast den erforderliga summan och sedan han mottagit manu- 

 skripten, lät han afskrifva dem samt lämnade Linn^eus afskrif- 

 ten. Sålunda genom Clifford's generositet och genom Linn.ei 

 oförtrutna bemödanden räddades Artedi's manuskript och kunde 

 något senare af Linn^us lämnas till eftervärlden under titeln: 

 "Petri Artedi Sveci, Medici Ichthyologia sive Opera Omnia de 

 Piscibus" tryckt i Leyden 1738. Genom detta verk bevarades 

 åt Artedi äran af att vara ichthyologiens fader eller veten- 

 skaplige grundläggare, men det har än större bärvidd för den 

 zoologiska forskningens utveckling, såsom torde framgå af det 

 följande. 



Om man vill skärskåda och rätt bedöma Artedi' s veten- 

 skapliga verksamhet och dess betydelse, måste hänsyn tagas 

 dels till naturvetenskapens allmänna ståndpunkt på hans tid, 

 dels till de stora svårigheter, under hvilka han arbetade samt 

 till den korta tid det förunnades honom att lefva och studera. 

 Den närmaste följden af sistnämnda faktum är, att hans efter- 

 lämnade skrifter ej kunna vara så talrika. Hans botaniska 

 ungdomsarbete, om man har rätt att framför andra beteckna 



^ Engelsman till börden, men bosatt i Holland, hvarest han vid Hartecamp, 

 mellan Haarlem och Leyden hade en storartad botanisk trädgård. Direktör för 

 Holländska ostindiska kompaniet. Om hans storartade mäcenatskap mot LiNxa:u.s 

 se Th. M. FraEs' arbete "Linin". 



