BIOGRAFIER. — PETER ARTEDI. J<> 



utfördt arbete rådde således inom ichthyologien liksom öfver- 

 hufvudtaget inom zoologien före Artedi's uppträdande ett 

 ganska kaotiskt tillstånd. Men just genom andra delen af 

 hans "Ichthyologia", som benämnes "Philosopliia Ichthyologica" , 

 skapades ordning och reda i det hela. Klart och bestämdt 

 lämnas där definitioner på de olika begreppen inom ichthyolo- 

 gien, och på samma gång, som fiskarnes olika yttre och inre 

 kroppsdelar till form, utseende, antal, funktion o. s. v. beskrif- 

 vas, fastställes en terminologi för bruk i liknande fall i fram- 

 tiden. Sedan i det föregående alltså lämnats en fingervisning 

 om hvilka egenskaper hos djuren och speciellt fiskarne, som 

 böra studeras af ichthyologen, — hvarvid dock framhålles, att 

 blod- och lymfkärlens samt nervernas studium kan lämnas "ad 

 Anatomiam Comparatam" såsom alltför speciellt, — öfvergår 

 författaren till att visa, för hvilket ändamål den ifrågasatta 

 kännedomen bör inhemtas. Och det är för att rätt kunna 

 systematiskt ordna och indela fiskarne. Men ej blott inom 

 ichthyologien utan inom hela naturalhistorien öfverensstämma 

 vissa släkten med hvarandra, under det ett andra däremot starkt 

 afvika. Så t. ex. likna de klobärande däggdjuren sinsemellan 

 hvarandra och detsamma kan sägas om de klöfbärande, men 

 tar man ett klöfbärande och ett klobärande släkte, så äro 

 dessa i de flesta afseenden olika hvarandra. Detta och lik- 

 nande exempel visar, att både djur och växter kunna ordnas i 

 vissa större hufvudafdelningar eller klasser. Dessa kunna vara 

 antingen artificiella och hypothetiska eller naturliga och sanna ^ 

 och detta beror på indelningsgrunden. Artedi yrkar på na- 

 turliga klasser och påvisar huru absurdt det är, att, såsom 

 förut skett på det ichthyologiska området, till indelningsgrund 

 välja djurens förekomstplats", storlek och dylikt, eller antalet 

 af några yttre organ, såsom t. ex. fenorna. Det sista torde när- 

 mast såsom en kritik syfta på Willughby's system, som del- 

 vis använde fenantalet som indelningsgrund. Artedi uppvisade 

 orimligheten häri genom att påpeka, huruledes hvarandra helt 

 närstående torskfiskar, makrillfiskar, aborrfiskar o. s. v. hade 

 olika antal fenor. Men huru långt före sin tid Artedi's skarp- 

 sinnighet var i detta fall, det ställes i bjärtaste belysning, om 



' "Classes sen divisiones illae generalissimffi, in singula Historiffi naturalia 

 parte, sunt vel Artificiales seu Hypotbeticre, vel naturales aeu verre." 



- Huru märkvärdigt det låter, fanns det en tid en quasi-vetenskaplig in- 

 delning af fiakarne i hafa-, flod-, sjö- och kärrfiskar (Koxdeletius) o. s. v. 



