BIOGRAFIER. — PETER ARTEDI. 29 



Visserligen ha på senare tid dessa släkten uppdelats i flera, 

 men till att börja med var en samling och sammanfattning- 

 nödvändig för att vinna tillbörlig enhet och öfversiktlighet. 

 Detta desto hellre, som åtskilliga af de sålunda använda nam- 

 nen tagits i anspråk för fiskar af de mest skilda släkten. Ett 

 annat groft missförhållande, som strängt fördömes af Artedi, 

 är användningen af samma namn för flera olika slags djur. 

 Några exempel härpå böras anföras: Canis och Vulpes hade 

 användts ej blott för hund och räf utan äfven för hajar; den 

 hajen, som stundom betecknades med Vtdpes (räf) fick därtill 

 ibland också heta Shnia = apa. Lepus = hare betydde ibland 

 också fisken sjurygg, för knorrhanar af släktet TrUjla hade 

 brukats fogelnamnen Corvus (korp), Hinindo (svala), Cnculus 

 (gök), Milvus (glada), Acclpiter (hök) m. m., Passer = sparf 

 var också flundra och Bona = groda desslikes marulk o. s. v.'. 

 Något fullständigare virrvarr kan ju knappast tänkas, men det 

 utredes med ett slag. Artedi förkastar också fisk namn, som 

 tillika användes för växter eller andra kända föremål såsom 

 husgeråd o. dyl. och äfven sammansatta ord. Endast släkt- 

 namn af grekiskt eller latinskt ursprung gillas. Men Artedi 

 är äfven med afseende på dem så sträng, att han anser härledda 

 ord på -oides ej böra godtagas och diminutiver knappast tålas. 

 Substantiviserade adjektiver håller han före "Criticorum more" 

 böra ogillas och ungefär samma dom fälles öfver namn, som 

 äro senare latiniseringar och ej förekomma hos de gamla goda 

 författarne. Namn, som beteckna ursprung såsom Sardina af 

 Sardinien, Sturio af Asturien skattas föga. Till slut gifves en 

 lista, som upptager fullt tillåtliga namn. Senare tider ha mild- 

 rat några af Artedi's stränga nomenklaturregler, men andra 

 ha till och med så sent som i slutet på 1800-talet upplefvat 

 fullständigaste stadsfästelse genom internationell öfverenskom- 

 melse. Något bättre bevis för deras förträfflighet torde ej be- 

 höfva framläggas och dock uttänktes de och framlades färdiga 

 af den unge svenske studenten, innan ännu någon början gjorts 

 på annat håll för att reglera namngifningen inom zoologien. 

 En del af Artedi's nu omnämnda nomenklaturregler ha stor 

 öfverensstämmelse med motsvarande i Linnés "Fundamenta 

 Botanica", h varom närmare skall yttras längre fram. 



^ För fiskar hade bl. a. också brukats Eleplias (elefant), Mustela (mård), 

 Vespertilio (tlädermus), Alctnda (lärka), Aqiiila (örn), Lrinis (mås), Pui-o (påfo- 

 gel), SculojKtx (morknlla), Tiirdits (trast), GrijlJus (syrsa), ett flertal andra att 

 förtiga. 



