30 VETENSKAPS-AKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



Sedan släkten och släktnamn genomgåtts vänder sig Aetedi 

 till enheterna af lägre ordning, arter och varieteter. "Art 

 kallas", säger han, "inom ichthyologien hvarje fisk, som är 

 olika mot öfriga arter inom släktet med afseende på några 

 yttre egenskaper, genom att något fattas eller tillkommit, i 

 antal, proportion, form, eller konstant afvikande färg" . Dessa 

 artolikheter äro dock icke alla tillstädes hos alla liskspecies^ 

 utan hos en del äro de färre, hos andra flera, hos vissa blott 

 enstaka. Exempel för tillämpningen af denna definition läm- 

 nas därpå på ett kritiskt sätt, hvarvid man varnas att sätta 

 för mycken lit till färgen ty den varierar\ En god species- 

 karaktär, som Artedi förordar till anA^ändning, är antalet af 

 kotor i ryggraden hos benfiskarne, men noggrannhet kräfves 

 för dess användande, och föreskrifter lämnas därför för dess 

 rätta bruk. Det händer understundom, att former beskrifvas 

 såsom arter utan att vara det, och Artedi varnar mot sådana 

 misstag. Man har då låtit leda sig af felaktiga karaktärer 

 ("differentije falsan et frivohTe") såsom t. ex. af en ej konstant 

 färgolikhet, af en konstant afvikelse i färg, som dock blott 

 beror på olika intensitet, af skillnad i storlek, af olika förekomst 

 (insjö- och saltsjöaborre), af olika lektid ("Isgjädda, Blomster- 

 gjädda, Frögjädda") o, s. v. Sådana afvikelser berättiga ej 

 till artskillnad, utan äro blott " variationes". 



På samma sätt, som genusnamnen af Artedi undergått 

 kritisk granskning sker detsamma äfven med speciesnamnen. 

 Artnamn definieras såsom " det epithet bestående af något an- 

 tal ord, som sättas efter släktnamnet för att skilja en fiskart 

 från de öfriga af samma släkte". Stränga fordringar ställas 

 på dessa epithet, och Artedi kallar dem förfalska ("spuria"), 

 om de ej särskilja och ej duga till att särskilja en art från de 

 öfriga inom släktet, ty då äro de, säger han, till ingen nytta 

 för läsaren. Sådana odugliga artnamn äro enligt hans mening 

 de, som angifva artens mer eller mindre allmänna förekomst, 

 eller antagna ordningsföljd inom släktet, hemland eller före- 

 komstsätt, storlek, växlande färg eller teckning o. s. v. Akta 

 släktnamn återigen äro de, som tjäna till att vid första ögon- 

 kastet eller med minsta arbete särskilja en art från de öfriga 



^ Samtidigt härmed klagar Artedi öfver svårigheterna att utreda artför- 

 hållandena bland laxflskarne en sak, hvari säkerligen äfven senare tiders ich- 

 thyologer sett sig nödsakade att instämma. 



