142 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



anställda på Stockholms Observatorium» utkommit 6:te Ban- 

 dets l:sta häfte, innehållande »Iakttagelser vid Meridianoirkeln 

 på Stockholms Observatorium under åren 1881 och 1883». — 

 Beträffande Observatoriets instrumentala utrustning hafva 

 under året inga ändringar förekommit. — Såsom biträdande 

 astronom har filos, dr K. G. Olsson fortfarande varit anställd, 

 hvarjämte filos, kandidaten E. A. Neander innehaft befatt- 

 ning såsom assistent vid de astrofotografiska arbetena. Veder- 

 börliga tidssignaler hafva under året från Observatorium af- 

 gått. Almanackor och kalendarier hafva i vanlig ordning 

 hållits allmänheten tillhanda. 



Fysiska iyistitutionen. — Såsom i förra berättelsen angafs, 

 voro vid denna tid i fjor undersökningarna rörande Wolf rams 

 bågspektrum afslutade och de vunna resultaten sammanställda 

 för publikation i Akademiens Handlingar. Vid den slutliga 

 granskningen visade det sig likväl behöfligt att anställa en 

 del tilläggs- och kontrollmätningar, så att afhandlingen, efter 

 att d. 10 maj ha blifvit Akademien förelagd, först på hösten 

 publicerades i 38 bandet af Handlingarna. — Samtidigt ha 

 likartade undersökningar påbörjats öfver Uran. Framställ- 

 ningen af de fotografiska klichéerna af denna metalls båg- 

 spektrum har mött ej obetydliga svårigheter tillfölje af det 

 intensiva kontinuerliga spektrum, som superponerar sig öfver de 

 i och för sig svaga metallinierna och till ej obetydlig del 

 öfverglänser dessa. Då detta kontinuerliga spektrum sanno- 

 likt härrör af i lågan bildade oxider, ha försök gjorts att 

 framställa lågan i en atmosfer af kväfve. Af spektret har 

 emellertid partiet F (k: 486) till O (X: 340) erhållits och inom 

 denna del omkring 1,206 linier vid preliminär genommönstring 

 approximatift bestämts. För de definitiva mätningarna måste 

 nya klichéer framställas, om möjligt fria från den nämnda 

 kontinuerliga belysningen, hvarvid utan tvifvel en ej obetydlig 

 tillökning af svaga metallinier är att emotse. 



Då Uran liksom Molybden och Wolfram i det allmänna 

 solspektret endast äro svagt representerade, men anledning 

 finnes att antaga, att de i likhet med Vanad i solfläckarnas 

 spektra skola ge sig tillkänna genom förstärkt absorption, 

 har anordning träffats att om möjligt framställa fotogram af 

 fläckspektra med tillhjälp af de mäktiga gitterspektrografer 

 institutionen äger. Alla hittills föreliggande undersökningar 

 öfver solfläckarnas spektra äro nämligen utförda med otill- 



