198 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. lf)f)5. 



klimatiskt som i instrumentelt hänseende jämförelsevis syn- 

 nerligen gynnsamt ställda Lowell-observatoriet i Arizona. 

 Dessa undersökningar beträffa tvenne våra grannar inom 

 planetsystemet, planeterna Venus och Mars. 



Med de astronomiska resurser, öfver hvilka vi här f. n. 

 förfoga, äro vi visserligen icke i tillfälle att kunna konstatera 

 riktigheten af så subtila observationer som de ifrågavarande. 

 Af detaljerna å planeten Mars kunna vi knappt nog konsta- 

 tera tillvaron af de hvita polfläckarna eller af en enigmatisk 

 teckning å planetens ekvatorialgebiet och förhållandet ställer 

 sig än ogynnsammare för planeten Venus, emedan denna 

 planet oftast befinner sig vid en ringa höjd öfver horisonten. 

 Studiet af de detalj fenomen, som dessa planeter förete, har 

 varit förbehållet observationerna i Milano, i CoUurania i 

 Teramo, äfvenledes i Italien, i Nizza och det ofvannämnda 

 Lowell-observatoriet i Arizona i Förenta Staterna. Såsom det 

 torde vara bekant hafva de moderna undersökningarna af 

 dessa planeter inaugurerats af prof. Giovanni Schiaparelli 

 i Milano. Han var den förste, som uppställde den satsen, 

 att de båda innersta planeterna i planetsystemet, Merkurius 

 och Venus, icke hafva någon egen rotation, utan att deras 

 rotationstid är lika med deras omloppstid kring solen, hvar- 

 igenom de komma att alltid vända samma sida mot solen, i 

 likhet med förhållandet med vår måne relativt jorden. Såväl 

 denna sats som ock hans iakttagelser af fördubblingarna af 

 de af honom upptäckta kanalerna på Mars hafva emellertid 

 på senare tider från skilda håll varit föremål för åtskilliga 

 anfäktelser. Då jag för några år sedan vid ett tillfälle under- 

 höll mig med astronomen vid Berliner-Observatoriet n. m. 

 professor A. Berberich angående de inre planeternas rotations- 

 tid, uppkastades af honom förslaget att genom spektrosko- 

 piska observationer afgöra frågan angående Venus rotations- 

 tid, hvilken han för sin del ansåg vara snarare omkring 24 

 timmar än, såsom Schiaparelli antager, 225 dagar. Ar 1900 

 företogs sedermera en dylik undersökning af den ryske astro- 

 nomen Belopolsky vid Poulkowa Observatorium. Oaktadt 

 emellertid de af honom erhållna sifferresultaten, erhållna af 

 observationer från den 25 mars till den 13 maj, äro ganska 

 divergerande, härledde han dock ur desamma ett resultat, 

 som talade till förmån för den kortare rotationstiden af omkr. 

 24 timmar, motsvarande i tvenne olika observationsserier en 



