226 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



väl ock förklaringen till, att den unge halländske studenten 

 blott kom att vistas ett år vid det sydsvenska universitetet. 

 År 1862 af lade Smitt filosofie kandidatexamen och promove- 

 rades påföljande år till filosofie doktor, sedan han den 4 febr. 

 1863 disputerat pro gradu öfver afhandlingen »Bidrag till 

 kännedomen om Haf s-Bry ozoernas utveckling». Redan 1859 

 hade Smitt blifvit amanuens vid de Marklinska samlingarna 

 i Uppsala och, sedan han promoverats, utnämndes han till 

 docent i zoologi samt var i denna egenskap bunden vid Upp- 

 sala universitet, till dess han 1871 af K. Vetenskapsakademien 

 kallades till professor och intendent vid Naturhistoriska Riks- 

 museet såsom den berömde Carl Jakob Sundevall's efter- 

 trädare. 



Under sina student- och docentår hade dock Smitt fått 

 tillfälle att företaga åtskilliga resor dels ensam, dels såsom 

 deltagare i större expeditioner och hemförde från dessa så- 

 väl zoologiska samlingar som ock en genom personlig iakt- 

 tagelse vidgad kunskap i zoologi. 



År 1861 var han en af deltagarna i O. Torell's expedi- 

 tion till Spetsbergen. Tillsammans med Goes var Smitt 

 under denna färd naturforskare på det ena af fartygen, 

 »Magdalena», och det säges om dem i den afgifna berättelsen^, 

 att de öfver allt, där deras skuta varit, »med glad och ospard 

 möda rikligen insamlat hafvets och landets alster». 



Under åren 1862 — 1865 tillbragte Smitt ferietiderna vid 

 Bohusläns kust ifrigt sysselsatt med zoologiska studier, hvar- 

 vid bryozoerna i all synnerhet af honom omfattades med stort 

 intresse. De följande åren 1866 till början af år 1868 sattes 

 han i egenskap af byzantinsk stipendiat i tillfälle att 

 vistas utomlands för zoologiska studier och valde då dels 

 Köpenhamn, dels Paris till uppehållsort. Sommaren 1868 var 

 han åter på ishafsfärd, denna gång såsom deltagare i A. E. 

 Nordenskiöld's expedition till Beeren Eiland och Spets- 

 bergen. Under denna expedition tillvann han sig alla del- 

 tagares och kamraters beundran såväl för den järnflit och 

 energi, som han utvecklade, som äfven för den oömhet, som 

 han ådagalade, då han utan uppehåll hela dagar sysslade 

 med fångsternas sorterande i det iskalla vattnet. Följande 

 år 1866 hade han tillfälle att besöka blidare luftstreck, då 



' s> Svenska Expeditionen till Spetsbergen år 1861 utförd under ledning af 

 Otto Tobell» af K. Chydenius. 



