228 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



med detta arbete och har lämnat många problem olösta, så 

 har han dock gifvit oss de mest fruktbringande uppslag och 

 måhända har han träffat den väg, på hvilken i framtiden 

 framstegen måste göras». 



»Han har syftat åt en genealogisk klassificering, som 

 börjar med det påståendet, att arternas variationer följa deras 

 egen utvecklingslinie samt kunna i stor utsträckning förklaras 

 genom denna. Bryozoerna, säger han, erbjuda stora tillfällen 

 till studiet af lagarna för och orsakerna till variationen just 

 genom sin egenskap af att vara sammansatta organismer. 

 Differentieringen af kolonien gifver oss en serie af variationer 

 gående från det tidiga och enkla stadiet till den fullt ut- 

 vecklade formen, hvilket är en parallell till serierna af olik- 

 heter bland arterna. Sålunda representera de engelska arterna 

 af släktet Crisia olika utvecklingsstadier af en och samma 

 typ, af hvilka Smitt betraktar C. geniculata Milne Edwards 

 såsom den första och enklaste. De former, som tillhöra detta 

 släkte, ville han alltså ordna enligt lagen för utvecklingen i 

 en serie, hvars medlemmar härstammande från gemensamt 

 ursprung inneha hvar och en sitt trappsteg i utvecklingen». 



»Förvisso har här ett högst intressant fält för undersökning 



öppnats för oss och. ehuru vi ej kunna vara beredda att för 

 närvarande antaga prof. Smitt's åskådning (lika litet som 

 vi kunna förkasta den), så är det otvifvelaktigt, att den för 

 en tid skall angifva undersökningarnas riktning». — Hincks 

 framhåller alltså Smitt's banbrytande verksamhet såsom 

 systematiker på bryozoernas område liksom han äfven i det 

 föregående gifvit honom fullt erkännande för hans iakttagelser 

 rörande befruktningen, regenerationen o. s. v. hos dessa djur. 

 Gent emot hans verksamhet såsom systematiker invänder 

 dock Hincks, att Smitt synes vara alltför benägen att redu- 

 cera arternas antal samt slå tillsammans allför många skilda 

 former under samma namn. Ett af de viktigaste greppen, 

 som gjordes af Smitt vid behandlingen af bryozoerna, var, 

 att han flyttade hufvudvikten från koloniens till zooeciets 

 eller cellens byggnad vid uppgörandet af den systematiska 

 indelningen. Detta »revolutionära steg», som Hincks kallar 

 det, störtade helt öfver ända den gamla indelningen, men 

 med rätta, och nya familjer och släkten ordnades efter de 

 nya principerna. »Det är omöjligt», säger Hincks, »att för 

 högt skatta den grundlighet i undersökningen, på hvilken 



