BIOGRAFIER. — FREDRIK ADAM SMITT. 229 



Smitt's systematiska indelning fotar sig, och det viktiga 

 bidrag, som han lämnat, till uppgörandet af ett naturligt 

 system, huru mycket vi än må vara fallna för att hysa 

 åsikter afvikande från en del af hans slutsatser». 



Själf betraktade Smitt såsom den viktigaste produkten 

 af sina bryozoarbeten de allmänna slutsatser, han ansåg sig 

 kunna draga ur dem: »om släktförhållandena mellan arter, 

 släkten och högre afdelningar inom bryozoernas (mossdjurens) 

 klass». Han höll före, att dessa ägde desto mera betydelse, 

 emedan i detta fall »gällde frågan icke blott organer eller delar 

 af individer eller försvinnande utvecklingsskeden, den gällde 

 fullvuxna individer, fullständigt utvecklade representanter för 

 sin art, som fortplantade sig i kolonier och iklädde sig en 

 högre utbildad form, allt efter den högre plats de intogo i 

 kolonien, till dess, i förvuxna kolonier, de sista individernas 

 form esomoftast förenklade sig» — — — »en bild af den 

 allmänna lagen för utveckling här i lifvet: progress, culmen 



och regress» ^ — . Härmed ansåg Smitt sig i förväg ha 



framlagt de idéer, hvilka vidare utvecklades af den neola- 

 marckianska skolan, framför allt af Cope och Eimer. 



Sedan Smitt tillträdt befattningen såsom intendent vid 

 Naturhistoriska Riksmuseums vertebratafdelning måste hans 

 verksamhet naturligt nog söka sig in på andra vägar. Han 

 valde då bland ryggradsdjuren fiskarna till sin specialitet. 

 Det första större verk på detta nya område, som af Smitt 

 utarbetades var »Kritisk förteckning öfver de i Riksmuseum 

 befintliga Salmonider», tryckt i Bd. 21 af Vetenskapsakade- 

 miens handlingar. I denna monografi sökte Smitt utreda de 

 olika salmonidformernas inbördes släktskap och f yl ogenetiska 

 förhållande till hvarandra. Arbetet är baseradt på ett synner- 

 ligen rikt material bestående af mer än 1,000 exemplar och 

 för att underlätta jämförelsen dem emellan togs i regel ett 

 30-tal mått af hvarje exemplar enligt en viss af författaren 

 själf utp.rbetad metod. Dessa mått gjordes sedan direkt 

 jämförliga med motsvarande af andra exemplar genom att 

 uträknas i procent af en viss standard, som i en del fall ut- 

 gjordes af totallängden, i andra fall af hufvudets längd o. s. v. 

 Medelst dessa mått erhålles alltså vissa uttryck för kropperiS 

 form och proportionen af vissa delar. Jämföras sedan mot- 



^ Ur ett föredrag vid K. Vetenskapsakademiens årshögtid den 31 

 mars 1898. 



