232 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



ningen finna vi vissa förändringar i öfverensstämmelse 

 med modernare uppslag. En del af dessa antyda en på- 

 verkan af den riktning, som den ichthyologiska forskningen 

 fått i Amerika genom arbeten af Cope, Gill m. fl. Dock 

 togs därvid steget ej fullt ut, utan det af Smitt i »Skandina- 

 viens Fiskar» använda systemet bildar liksom ett öfvergångs- 

 stadium mellan det i Europa i hufvudsak följda Johannes 

 Miiller'ska och det modernare amerikanska. »Bergfiskarna» 

 eller läppfiskarna {Labridce) ställas af Smitt främst, hvilket 

 han själf säger vara en produkt af tankeutbyte mellan honom 

 och C. J. Sundevall. En öfverensstämmelse med de ameri- 

 kanska ichthyologerna yppar sig t. ex. i spiggarnas utbry- 

 tande från andra taggfeniga och förläggande i närheten af 

 de tofsgälade o. s. v. En annan afvikelse från den vanliga 

 uppställningen af den systematiska indelningen visar sig hos 

 Smitt däri, att han använder så många grader af under- 

 afdelningar. Sålunda träffas hos honom mellan begreppen 

 underordning och familj ej mindre än tre andra benämningar 

 för olika slags underafdelningar, nämligen »phalanx», »cohors» 

 och »series». På sätt och vis blir denna anordning med så 

 många olikvärdiga underafdelningar litet tungrodd, men den 

 antagna samhörigheten mellan vissa familjetyper och åtskill- 

 naden mellan andra framträder skarpare, så att på det sättet 

 en viss öfversiktlighet vinnes öfver härstamningsförhållandena, 

 såsom de af författaren uppfattats. Efter diagnoserna för 

 de särskilda familjerna eller släktena lämnas en intressant 

 historisk redogörelse för andra ichthyologers uppfattning 

 samt en skildring af jämförelsepunkterna med andra familjer 

 och släkten, så att med ledning häraf hvar och en kan bilda 

 sig ett eget omdöme om släktskapsförhållandena. I en recen- 

 sion af detta arbete i »Nordisk Tidskrift» yttras bl. a. vidare. 

 »Vid denna framställning tager förf. ej blott hänsyn till de 

 utvuxna djurens form och anatomi utan behandlar också 

 individens utvecklingshistoria, hvilket är desto mera tilltalande 

 som den v^anligen illustreras af goda figurer, än original, än 

 lånade från annat håll». Med afseende på de skandinaviska 

 fiskarnas nomenklatur utförde äfvenledes Smitt en omfattande 

 kritisk granskning, som resulterade i åtskilliga förändringar, 

 hufvudsakligen bestående i återbördandet af en hel del äldre 

 namn, som under tidernas lopp trots deras prioritet skjutits 

 åt sidan och ersatts af andra. Omkring ett 20-tal äldre art- 



