BIOGRAFIER, — FREDRIK ADAM SMITT. 235 



och inkomstbringande höstdrifgarnfisket satt i gång. Detta 

 gick dock ej utan många svårigheter och tvistigheter, emedan 

 meningarna voro delade både om hvad som borde göras och 

 hvem som borde göra det. I fil. d:r A. V. Ljungman fann 

 Smitt en mycket häftig antagonist och likaså i den dåvarande 

 representanten för fiskeriadministrationen på västkusten. En 

 bitter strid uppblossade och många klandrande och hårda ord 

 fälldes på båda sidor. I broschyrer och tidningsartiklar sökte 

 de ytterligt uppbrakta motståndarna nedgöra hvarandra 

 till föga båtnad h varken för dem själfva eller den sak de 

 förfäktade. Men att professor Smitt genom sistnämnda arbete 

 för silldrifgarnsfisket vid västkusten tagit initiativet, väckt 

 intresse för och i sin mån bidragit till detta fiskes utveckling, 

 det skulle väl ej ens hans bittraste motståndare och veder- 

 sakare nu velat bestrida. Det kan också ej förnekas, att 

 Smitt här gjort en stor och erkännansvärd insats till det 

 svenska fiskets utveckling och höjande och äfven sedan drif- 

 garnsfisket vid västkusten vunnit full stadga fortsatte han 

 att framhålla betydelsen af, att våra fiskare ej blott vid 

 kusten utan äfven ute till hafs idkade sin näring i likhet 

 med andra nords j önationer. 



Då Smitt sålunda ådagalade sitt intresse för fiskerinärin- 

 gen i vårt land mottog han till följd däraf flera gånger för- 

 troendeuppdrag från regeringen att i detta afseende represen- 

 tera Sverige inför utlandet. I denna egenskap var han svensk 

 delegerad vid internationella konferensen i Haag 1880 angå- 

 ende reglering af nordsjöfisket. Samma år var han äfven 

 Sveriges kommissarie vid den Internationella Fiskeriutställ- 

 ningen i Berlin och 1883 intog han samma plats vid mot- 

 svarande utställning i London. Vid båda dessa utställningar 

 visades äfven rent vetenskapliga samlingar hemförda af sven- 

 ska expeditioner, i Berlin t. ex. zoologiska samlingar från 

 Spetsbergsexpeditionen 1868 m. fl. och i London Vegafärdens 

 rikliga samlingar. Men utom dessa samt de många olika 

 enskilda utställarnas redskap och produkter m. m. ingingo i 

 de svenska expositionerna vid båda dessa tillfällen represen- 

 tativa kollektioner af redskap af olika slag, modeller af båtar, 

 fisken m. m., som sammanbragts från olika delar af Sverige 

 genom fiskeritjänstemännen under deras resor till olika delar af 

 landet och på annat sätt. Efter de omnämnda utställningarnas 

 slut skingrades ej dessa omtalade kollektioner, utan höllos 



