BIOGRAFIER. — OTTO CHRISTIAN LOVEN. 243 



mot själf ständigheten i hans karaktär. Men hela hans an- 

 läggning var kongenial med hans lärares, och deras inflytande 

 bidrog därför att leda hans utveckling i dess naturliga fåra. 



Sedan Loven 1861 af slutat sina medicinska studier och 

 legitimerats såsom läkare, disputerade han den 25 april 1863 

 i Lund för medicine doktorsgraden med en af handling: »Stu- 

 dier och undersökningar öfver benväfnaden, förnämligast med 

 afseende å dess utveckling». I detta själfständigt konciperade 

 och utan annans medverkan genomförda arbete dryftar Lo- 

 ven en af anatomiens svåraste frågor. Rent af mästerligt 

 är emellertid det sätt, hvarpå han behandlar densamma. Man 

 vet knappt, hvad man mera skall beundra, den säkra tekniken 

 vid försökens utförande, tankeskärpan vid tydningen af före- 

 teelserna, framställningens klassiskt enkla konstnärlighet. 

 Trots det att Loven till belysning af sina beskrifningar icke 

 meddelar en enda teckning, möter läsaren ingen som helst 

 svårighet att bilda sig en fullt klar föreställning såväl om de 

 omedelbara mikroskopiska fynden, som om de till dem sig 

 knytande betraktelserna. Till en del har detta ju sin orsak 

 i Lovens medfödda klarhet i uppfattning och uttryckssätt; 

 men till en annan del sammanhänger det nog därmed, att 

 han icke ville lämna något arbete ifrån sig, innan det äfven 

 i afseende å framställningens form och öfverskådlighet fyllde 

 hans egna, mycket stora fordringar. Samma egenskaper åter- 

 finna vi äfven i Lovens öfriga arbeten och han sökte, i hvad 

 på honom ankom, ingifva sina lärjungar samma stränga kraf 

 på sig själf va. 



Innehållet i Lovens gradualaf handling, hvilken han själf 

 ville beteckna såsom sitt förnämsta arbete, förblef länge be- 

 kant i utlandet endast genom det, han under utländska resor 

 muntligen meddelade sina kolleger, ty arbetet utgafs blott på 

 svenska språket. Sedan emellertid Kölliker vid ett besök 

 af LovÉN i Wiirzburg sommaren 1872 erfarit något närmare 

 om detsamma, öfversatte Lovén för dennes räkning de elfva 

 sista sidorna däraf, och de trycktes 1873 i Verhandl. d. physik.- 

 medicinischen Gesellschaft zu Wiirzburg. 



Också detta förhållande karaktäriserar Lovén : att för- 

 skaffa resultatet af sina forskningar den största möjliga sprid- 

 ning, var för honom en fråga af underordnad vikt; hufvud- 

 saken var undersökningen i och för sig och de nya kunskaper 

 den skänkte. Därför utkommo blott några få af hans skrifter 



