246 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



på lungornas luftfyllnad. Af hans utredning framgår, att 

 denna i väsentlig mån bestämmes af andra omständigheter 

 än de yttre för andningsrörelserna gynnsamma eller ogynn- 

 samma mekaniska anordningar, som direkt skapas af de olika 

 kroppsställningarna, och att således nervösa regulerande in- 

 verkningar härvid måste spela en mycket viktig roll. 



Vårterminen 1871 började Loven att hålla offentliga 

 föreläsningar i fysiologi, de första vid Karolinska institutet. 

 Följande år bereddes honom tillfälle att under en resa till 

 Danmark, Holland, Belgien, Frankrike, Italien, Schweiz och 

 Tyskland taga kännedom om de fysiologiska laboratorierna 

 och den fysiologiska undervisningen därstädes. Samtidigt ställdes 

 till hans förfogande en pänningesumma, som hans kamrater 

 och lärjungar insamlat, för att sätta honom i tillfälle att för 

 Karolinska institutet inköpa de för den experimentella fysio- 

 logien nödvändigaste instrumenten. 



Ändtligen blef den vid Karolinska institutet länge närda 

 önskan om inrättandet af en särskild lärostol i fysiologi upp- 

 fylld, och LovÉN, som den 8 maj 1874 nämndes till dennas 

 förste innehafvare, såg sent omsider sina sträfvanden att 

 bereda fysiologien en säker ställning vid institutet krönta 

 med framgång. Han tillträdde sin professur den 15 oktober 

 1875 med ett föredrag om väfnadssaften i dess förhållande 

 till blod- och lymfkärl, och fann däri ett osökt tillfälle att 

 bringa sin Leipziger-lärare uttrycken af sin tacksamma be- 

 undran. 



Det laboratorium, som nu i en gammal vindsvåning in- 

 reddes åt honom, kunde likvisst icke göra anspråk på att 

 fylla ens måttliga fordringar på en vetenskaplig institution. 

 Utom bostad för vaktmästaren och ett verkstadsrum, inne- 

 höll det, inberäknadt föreläsningssalen, endast 6 rum, af dem 

 ett half mörkt. Till inköp af instrument erhölls förutom ett 

 årligt anslag en summa af ett par tusen kronor en gång för 

 alla. Genom ett mycket förståndigt användande af de till 

 buds stående medlen lyckades det dock Loven att så små- 

 ningom bilda en instrumentsamling, som med hänsyn tagen 

 till förhanden varande resurser måste betecknas såsom för- 

 vånande rikhaltig. Men så inköptes icke heller någon apparat 

 endast därför, att den kunde vara bra att äga, utan blott i 

 det fall, att den behöfdes för ett alldeles bestämdt ändamål. 

 Intet spår af lyx fanns på institutionen. Dess skåp och 



