FÖREDRAG VID PRESIDIETS NEDLÄGGANDE D. 12 APRIL 1905. 279 



uppgörande af formler för fartygsmotståndet och för propel- 

 lern. Då de sålunda erhållna formlerna icke öf verensstämde 

 med verkliga observationsfakta, försökte man afhjälpa denna 

 olägenhet genom införande af korrektionskoefficienter, hvilkas 

 storlek bestämdes på erfarenhetsväg. 



Sådana nödfallsåtgärder kunna utan svåra olägenheter 

 användas så länge förhållandena under ena året äro likartade 

 med dem under det föregående; men om utvecklingen går 

 fort, så kunna de empiriska formler, som voro närmelsevis 

 riktiga i fjor, att ge anledning till grofva misstag, om de 

 användas i år, och misstag på detta område äro merendels 

 likbetydande med ekonomiska förluster af kolossala belopp. 



Om en vidsträckt anordning af ångkraften för framdrif- 

 vande af båtar gjorde säkra metoder för beräkning af fartygs- 

 motståndet till en trängande nödvändighet, så förefanns och 

 erkändes dock detta behof dock långt förut. Redan under 

 senare delen af 1700-talet tillsatte franska Vetenskaps- Aka- 

 demien en kommitté bestående af d'Alembert, Condorcet och 

 Bossut, för utredande af hithörande frågor. För samma ända- 

 mål arbetade ungefär vid samma tid i England öfverste 

 Beaufoy, och i Sverige en af denna Akademis ledamöter, 

 Eredrik Henrik af Chapman. 



Vid slutet af 1700-talet inträdde ett af brott i dessa ar- 

 beten, h vilka på allvar upptogos först nära hundra år senare. 



År 1870 tillsattes i England en kommitté för att, om 

 möjligt, skaffa tillförlitliga formler för beräkning af fartygs- 

 motståndet. Denna kommitté föreslog för sådant ändamål 

 bogserförsök med verkliga fartyg. Vid närmare granskning 

 af detta förslag kom man lyckligtvis till insikt om, att det- 

 sammas genomförande i den utsträckning, som erfordrades 

 för att i någon nämnvärd mån vinna hvad man åsyftade, 

 skulle kräfva så lång tid och så stora kostnader, att det- 

 samma var, praktiskt taget, outför bart. En af kommit- 

 téens medlemmar, W. Froude, ansåg emellertid att försök 

 med fartygsmodeller i mindre skala, om de rätt utfördes och 

 försöksresultaten rätt tolkades, kunde lämna för praktiska 

 behof tillräckligt noggranna upplysningar öfver motståndet hos 

 det fartyg, modellen representerade. Han angaf äfven, huru 

 försöken skulle utföras och tolkas, samt visade slutligen me- 

 dels bogserförsök med verkliga fartyg tillförlitligheten af sin 

 teori. 



