FÖREDRAG VID PRESIDIETS NEDLÄGGANDE D. 12 APRIL lOOö. 287 



behof af en viss vara, och af yttra sitt öfverskott af en annan, 

 utan framkallade äfvcm ett motsvarande utbyte af rent ideella 

 värden. En liflig beröring mellan tvenne folk möjliggör na- 

 turligtvis för hvart och ett af dem att tillägna sig, hvad det 

 andra äger af en mera framskriden utveckling inom något 

 visst område och tillgodogöra sig allt, som är af värde i dess 

 andliga odling. Och detta utbyte af ideella värden sker med 

 samma eller ännu större nödvändighet än det materiella ut- 

 bytet. Det kan icke regleras genom någon tullagsstiftning 

 eller göras till föremål för beskattning, och om det icke, lik- 

 som det materiella utbytet, kan tabellariseras i statistiska 

 uppgifter öfver export och import, så är det därföre icke 

 mindre verkligt. 



Lätta och högt utvecklade samfärdsmedel ställa sig så- 

 ledes ej blott i det materiella utan äfven i det ideella framåt- 

 skridandets tjänst. 



Den tekniska mekanikens problem erhålla sin mest till- 

 dragande lockelse just genom den omständigheten, att deras 

 lösning har en så stor räckvidd, att den, jämte den ekonomi- 

 ska vinsten för ögonblicket eller för all framtid, medför för- 

 delar af social, politisk, ja till och med moralisk beskaffenhet. 



Den moderna sjöangpannan. 



Den mängd ångpanneexplosioner, som förekommo på 1860- 

 och 1870-talen, framkallade ingenjörernas lifliga ansträng- 

 ningar till dylika olyckors förhindrande, och detta mål sökte 

 man uppnå på två väsentligt olika sätt. 



Det ena bestod i att förse ångpannorna med automatiska 

 säkerhetsapparater, hvilka skulle göra explosionerna omöjliga, 

 såsom säkerhetsventiler för tryckets begränsning, smältbara 

 proppar för begränsning af temperaturen hos de för hettan 

 mest utsatta delarne af ångpannan, signalapparater för för 

 lågt vattenstånd i pannan, o. fl. a. 



Mot dessa förslag anmärktes från dem, som ville nå målet 

 på en annan väg, att dyhka apparater nog kunde vara bra, 

 så länge de sköttes och öfvervakades af kunniga, påpassliga 

 och intelligenta maskinister, men kunnighet, påpasslighet och 

 intelligens äro icke allmänt förekommande egenskaper, och 

 dessutom bidraga automaterna att insöfva maskinisten i en 



