288 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



viss säkerhet, som gör, att han står rådlös, då någonting kom- 

 mer i olag. emedan han vant sig att lita på automaterna i 

 stället för på sitt eget omdöme och egen rådighet. 



Erfarenheten har dessutom visat, att ångpannor kunna 

 explodera, oaktadt de äro försedda med säkerhetsapparater. 

 Den påkänning, för hvilken en ångpanna utsattes under bruk, 

 är icke ensamt beroende af ångtrycket, utan äfven af den 

 olika upphettningen och till följd däraf den olika utvidg- 

 ningen af dess olika delar. Och denna senare påkänning kan 

 icke afläsas på en manometer ellor begränsas medels en sä- 

 kerhetsventil. Dessutom är en ångpanna underkastad korro- 

 sion, til] följd hvaraf det tryck, som till en början är ofar- 

 ligt, småningom blir osäkert, och slutligen olycksbringande. 



Så snart påkänningen, af hvilken anledning som helst, 

 öfverstiger materialets motståndsförmåga, uppstår en brist- 

 ning eller explosion, och häremot kan ingen automat erbjuda 

 ett absolut säkert skydd. 



Ett fullt tillfredsställande medel mot det ifrågavarande 

 onda kan därföre endast erhållas genom att konstruera ång- 

 pannorna så, att, om en explosion inträffar, den icke kan 

 åstadkomma någon nämnvärd skada. 



Båda åsikternas representanter sträfvade till samma mål, 

 nämligen att göra ångkraftens användning tryggare, och, om 

 möjligt, absolut trygg. Deras dispyt fördes icke så mycket 

 i ord, talade eller skrifna, utan mera i konstruktioner utförda 

 i järn och stål. Då dessa konstruktioner sammanställas med 

 hvarandra, så som sker vid de stora industriutställningarne, 

 erhålla de ett språk, hvarmed de kunna tala till hvar och en, 

 som är nog intresserad af denna fråga för att göra deras 

 närmare bekantskap; och detta språk är ganska vältaligt och 

 icke häller utan sin poesi, om jag också endast kunnat öfver- 

 sätta det till enkel svensk prosa. 



Början af denna dispyt hade man tillfälle att märka 

 redan vid industriutställningen i Paris 1867, och 9 år därefter 

 vid utställningen i Philadelphia 1876 var debatten i full gång. 

 Aldrig förr hade man haft tillfälle att på ett ställe se repre- 

 senterad en så stor mängd olika typer af s. k. explosionsäkra 

 ångpannor vid sidan af mer eller mindre moderna pannor af 

 mera vanliga typer. 



Ur den mängd olika former af ångpannor, säkerhetsappa- 

 rater och hjälpmaskiner, som under striden mellan nyss nämnda 



